УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 
Справа №285/297/21          Головуючий у 1-й інст. Сташків Т. Б. 
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Зав`язун С. М. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого – судді                                Зав`язуна С.М.,
за участю: секретаря                                Гонгало Н.В.,
захисника                                        Кобриної Н.В., 
особи, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності         ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відео конференції у м.Житомирі апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02 лютого 2021 року,
ВСТАНОВИВ :
зазначеною постановою         ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. 40 коп.
Згідно постанови суду, 14.01.2021 року о 16 год. 35 хв. ОСОБА_1 по вул. Рибалка у м. Новограді-Волинський керував транспортним засобом “ВАЗ 21070” д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, як незаконну, та прийняти нову, якою провадження у справі закрити на підставі ст.247 КУпАП. При цьому, зазначає, що зазначене судом першої інстанції визнання ним вини у вчиненому правопорушенні, як і підтвердження, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та просив суворо не карати не відповідає дійсності. Наголошує, що таких заяв у судовому засіданні не робив та й не міг робити так як згідно фактичних обставин та матеріалів справи ним не було порушено ПДР, оскільки він не керував транспортним засобом, а тому не був зобов`язаний проходити медичний огляд на стан сп`яніння. Зазначене поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення серії AAS № 092306 від 14.01.2021 року, що він по вул. Леваневського в м. Новоград-Волинський керував транспортним засобом, не відповідає фактичним обставинам справи. Так, належний йому автомобіль перебував лише поблизу вул.Леваневського в м.Новоград-Волинський біля в`їзду до гаражного масиву у якому в числі інших знаходився і його гараж. Він розмовляв зі своїм знайомим, недалеко від місцезнаходження автомобіля. Коли під`їхали працівники поліції на службовому автомобілі та запитали хто власник транспортного засобу він підійшов, при цьому, будь-яких свідків крім його знайомого з яким він розмовляв, не було. Як власнику транспортного засобу йому запропонували пройти медичний огляд, але він відмовився, оскільки не перебував у статусі водія цього автомобіля, транспортним засобом не керував, після чого поліцейським було складено протокол серії ААБ №002306 від 14.01.2021. При цьому, працівниками поліції не було роз`яснено його прав, на момент складання протоколу ніяких свідків чи потерпілих в цей протокол внесено не було, лише запропонували записати в протокол висловлене ним, що він не збирається керувати автомобілем. Після цього, на прохання надати копію складеного протоколу було відмовлено. Будь-які докази, що він керував транспортним засобом у матеріалах справи відсутні, у тому числі, це не зазначено у поясненнях свідків яких взагалі не було на місці події.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кобриної Н.В. в підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши постанову суду в межах поданої апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Так, за положеннями ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Нормами ст.280 КУпАП визначено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Порядком).
Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
За ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Згідно з ч.3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Як визначено п.3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. А згідно п.8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Вирішуючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суд першої інстанції вище наведених вимог закону та нормативних актів - дотримався.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 002306 від 14.01.2021 вбачається, що 14.01.2021 о 16 год. 35 хв. ОСОБА_1 по вул. Рибалка у м. Новограді-Волинський керував транспортним засобом “ВАЗ 21070”, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, не виразна мова). Він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, що останні засвідчили своїми підписами (а.с.2).
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вони є правильні і підтверджуються дослідженими судом доказами.
Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з положеннями ст.16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Згідно матеріалів справи №285/297/21, працівником поліції було виявлено наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння – запах алкоголю з порожнини рота, не виразна мова. Останній від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та в найближчому медичному закладі у встановленому порядку відмовився у присутності двох свідків. Як наслідок, щодо ОСОБА_1 було складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Як вважає апеляційний суд, зазначений протокол є відповідним вимогам ст.256 КУпАП, зокрема у ньому зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Цей протокол підписано особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і свідками. Крім того, при складенні протоколу ОСОБА_1 роз`яснені його права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України, що останній засвідчив власноручно своїм підписом, як і те, що зобов`язується не керувати автомобілем до свого повного витверезіння. (а.с.2). 
Як вбачається з письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.3-4), останні були присутні під час складання цього протоколу, в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (за допомогою приладу Alkotest Drager або проїхати для огляду до закладу охорони здоров`я), що ними засвідчено підписами в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 002306 від 14.01.2021. 
Аналізуючи зазначені пояснення свідків, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вони є послідовними, об`єктивно узгоджуються з іншими доказами у справі, підтверджують обставини встановлені в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому є належними та допустимими доказами в справі.
У відповідності до розписки ОСОБА_4 – дружини ОСОБА_1 , остання гарантувала доставку автомобіля “ВАЗ 21070”, д.н.з. НОМЕР_1 , до місця проживання, в зв`язку з тим, що її чоловік – ОСОБА_1 перебуває в нетверезому стані (а.с.6).
При цьому, факт зупинки 14.01.2021 о 16 год. 35 хв. транспортного засобу “ВАЗ 21070”, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 підтверджено змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 002306 від 14.01.2021, зокрема в графі пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 особисто зазначив, що «зобов`язується не керувати автомобілем до свого повного витверезіння», та опосередковано знаходить своє підтвердження у розписці дружини останнього, за відсутності з боку ОСОБА_1 зазначення, принаймні, під час складання протоколу його заперечень щодо керування автомобілем чи письмових заперечень з цього приводу долучених до протоколу та матеріалів справи, як і незгоду з зазначеним з боку його дружини. 
В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП визнав повністю. У зв`язку з цим, захисник Кибрина Н.В. просила суд першої інстанції застосувати положення ст.22 КУпАП.
Наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі, і доводами ОСОБА_1 , який категорично заперечив свою вину у вчиненні правопорушення за обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і у постанові суду. Такі пояснення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу, оскільки вони суперечать фактичним обставинам та повністю спростовуються дослідженими доказами по справі.
В даному випадку, з огляду на непослідовність позиції ОСОБА_1 , так в суді першої інстанції останній визнав свою вину, підтвердив факт керування автомобілем, при цьому, апеляційні доводи останнього на спростування такої позиції є сумнівними, разом з цим, вже в суді апеляційної інстанції заперечував свою винуватість, апеляційним судом розцінюється як спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Аналізуючи послідовність дій працівників поліції, вбачається, що ними був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 у якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та який в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також у медичному закладі.
Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) останній не надав.
При цьому, відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані стосовно даного правопорушення встановлюються окрім протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та іншими доказами.
Згідно ст.ст.9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
В ході розгляду справи суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, на підставі яких зробив належний висновок про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КПК України. 
Вище зазначені докази - протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому правильно покладені судом в основу прийнятого рішення.
З огляду на викладене, оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.
При апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.
Що стосується поданого захисником ОСОБА_1 - адвокатом Кобриною Н.В. письмового клопотання про передачу матеріалів про адміністративне правопорушення щодо її підзахисного на розгляд трудового колективу ТОВ «Рубин», апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до норм ст.21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу. 
Разом з цим, апеляційний суд, з врахуванням характеру вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для його учасників, невизнання останнім своєї вини, як і його встановленим спробам уникнення адміністративної відповідальності, вважає, що застосування, в даному випадку положень ст.21 КУпАП, а саме звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу, не є відповідними Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст.1 КУпАП), оскільки обґрунтовано не буде сприяти запобіганню правопорушенням, вихованню громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством за вчинене.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Житомирського 
       апеляційного суду                                                 С.М. Зав`язун