ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року 
м. Київ
справа №509/3080/16-а
адміністративне провадження №К/9901/917/17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Шарапи В.М.,
суддів: Єзерова А.А.,  Чиркіна С.М., 
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Чорноморського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2017 у складі колегії суддів: Турецької І.О. (суддя-доповідач),      Стас Л.В., Косцової І.П. у справі №509/3080/16-а за позовом ОСОБА_1 до Чорноморського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:
1.           ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Чорноморського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (надалі - відповідач, Чорноморське ОУПФ), в якому просила:
1.1.          визнати протиправними дії щодо призначення пенсії за віком відповідно до частини 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (надалі - Закон №1058-IV) із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховується під час призначення попереднього виду пенсії;
1.2. зобов`язати здійснити призначення та виплату пенсії за віком з 16.04.2016 із застосуванням середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, відповідно до статей 26, 27, 40 Закону №1058-IV, з урахуванням раніше виплачених сум.
2.          Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 17.05.2017 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
3.          Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2017 постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 17.05.2017 скасовано та ухвалено нову, якою позовні вимоги задоволено частково. 
3.1.          Визнано протиправним та скасовано рішення від 24.06.2016 №14/Б-01/05 Чорноморського ОУПФ про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.
3.2.          Зобов`язано Чорноморське ОУПФ призначити і виплатити з 16.04.2016 ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, відповідно до статей 26, 27, 40 Закону №1058-IV, з урахуванням раніше виплачених сум.
3.3. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Чорноморського ОУПФ на користь ОСОБА_1 судові    витрати в сумі 1157,52 грн.
3.4. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.
4.          Судами попередніх інстанцій під час судового розгляду справи встановлено наступні обставини: 
4.1.           ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на обліку як пенсіонер та з лютого 2007 року, як працівник освіти, отримувала пенсію за вислугу років, призначену їй у відповідності до статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (надалі - Закон №1788).
4.2. У жовтні 2007 року виплату вказаної пенсії ОСОБА_1 було припинено, у зв`язку з тим, що остання вийшла на роботу, яка встановлювала право на пенсію за вислугу років.
4.3. Позивач продовжувала працювати до досягнення пенсійного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та 29.04.2016 звернулася до Іллічівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області, правонаступником якого витупає Чорноморське ОУПФ, із заявою, в якій просила перевести її з    одного виду пенсії на інший, а саме з пенсії за вислугу років, на пенсію за віком. 
4.4. При обчислені ОСОБА_1 пенсії за віком, що здійснювалося відповідно до Закону №1058, застосовано показник середньої заробітної плати (доходу), що враховувався під час призначення попереднього виду пенсії - пенсії за вислугу років.
4.5.  ОСОБА_1 звернулась до Іллічівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області із заявою від 13.06.2016 про необхідність застосування при призначенні їй пенсії показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.
4.6.  Рішенням Іллічівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області, яке оформлене листом від 24.06.2016 №14/Б-01/05, позивачу відмовлено у здійсненні цих дій і вказано, що при переведенні з одного виду пенсії на інший враховується заробітна плата, що зазначена в частині 1 статті 40 Закону №1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.
5.          Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача відсутні підстави для призначення та виплати позивачу пенсії за віком з 16.04.2016 із застосуванням середньої заробітної плати за три календарні роки, що передували року звернення за її призначенням, оскільки в даному випадку мало місце переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, що відповідає вимогам частини 3 статті 45 Закону №1058.
6.          Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про задоволення позовних вимог частково, суд апеляційної інстанції послався на те, що частиною 3 статті 45 Закону №1058 регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної за цим Законом, на інший, водночас, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону №1788. 
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
7.          Відповідач - Чорноморське ОУПФ, подав касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2017, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати та залишити в силі постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 17.05.2017.
7.1.          Аргументи скаржника на обґрунтування доводів касаційної скарги зводяться до неправильного застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права і помилкового скасування законного рішення суду першої інстанції. Зокрема, скаржник наполягає, що    попередньо пенсія позивачу призначалася саме на підставі Закону №1058, а підстави для призначення та виплати позивачу пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати за три    календарні роки, що передували року звернення за її призначенням, були відсутні відповідно до частини 3 статті 45 №1058. Крім того, на переконання скаржника, з огляду на переведення позивача на інший вид пенсії, призначення їй пенсії за віком було можливо здійснити виключно з дати заяви. Також, на думку скаржника, суди не могли стягувати з органу Пенсійного фонду судовий збір, оскільки останній не фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України. 
8.          Позивач - ОСОБА_1 , відзиву (заперечень) на касаційну скаргу не подала.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:
9.          Під час розгляду даної касаційної скарги колегія суддів враховує приписи частин 1-2 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України, в редакції до 08.02.2020), відповідно до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд    касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові    докази або додатково перевіряти докази.
10.          Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
11. Пунктом "е" частини 1 статті 55 Закону №1788 (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), на підставі якого позивачу призначено пенсію за вислугу років у 2007 році, передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
12.  У свою чергу починаючи з 01.01.2004 набрали чинності норми Закону №1058.
13.  Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №1058 (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється  згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового    стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. 
14.          Статтею 9 Закону №1058 (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
15.          Згідно з частинами 1-2 статті 43 Закону №1058, перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в    разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за    2002    рік.
16.          Статтею 10 Закону №1058 передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсій за її вибором (частина 1).
17.          Частиною 3 статті 45 Закону №1058 визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
18.          Системний аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що частиною 3 статті 45 Закону №1058 встановлено порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, а відтак показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом    №1058.
19.          Водночас, у справі, яка є предметом касаційного оскарження, суд апеляційної інстанції встановив, що позивачу була призначена пенсія відповідно до Закону №1788, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058 позивач звернулася вперше.
20.          При цьому, у подальшому виплату позивачу пенсії за вислугу років було припинено згідно з частиною 2 статті 7 Закону №1788, за якою пенсії за вислугу років призначаються особам при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію. 
21.          За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про наявність у позивача права на призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону №1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення із заявою за призначенням пенсії за віком.
22.          Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 29.07.2016 у    справі №21-6331а15 та постановах Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №334/917/17 (2-   а/334/267/17), від 23.10.2020 у справі №528/196/17.
23.          Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону №1058, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
24.          Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що за призначенням пенсії позивач звернулася в межах строку, визначеного даною нормою, то суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення їй пенсії за віком з дати такого звернення. 
25.          Не заслуговують на увагу та є безпідставними доводи скаржника з приводу неможливості стягнення з органу Пенсійного фонду суми сплаченого позивачем судового збору, оскільки вони жодним чином не суперечать обов`язку суду здійснити розподіл судових витрат.
26.          За приписами статті 350 КАС України (в редакції, чинній до 08.02.2020), суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
З огляду на наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове    рішення - залишенню без змін. 
Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15.01.2020 №460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", статтями 341, 349, 355-356, 359 КАС України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Чорноморського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської    області залишити без задоволення.
Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2017 у справі №509/3080/16-а -  залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
Судді	В.М. Шарапа А.А. Єзеров   С.М. Чиркін