Ухвала
 
24 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 329/176/19
провадження № 61-21986св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є., 
суддів: Бурлакова С. Ю., Жданової В. С., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - приватне сільськогосподарське підприємство «Дом», 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства «Дом» на рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 01 липня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду                    від 05 листопада 2019 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2019 року  ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до приватного сільськогосподарського підприємства «Дом» (далі - ПСП «Дом») про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.
 
Позов мотивовано тим, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 успадкувала у власність, після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , земельну ділянку. Земельній ділянці наданий кадастровий номер 2325587900:01:024:0001, площа складає 8,5575 га, розташована на території Широкоярської сільської ради Чернігівського району Запорізької області. 
 
26 вересня 2018 року з листа відділу у Чернігівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області позивачка дізналася, що 
27 жовтня 2008 року був зареєстрований договір оренди вказаної земельної ділянки. Договір був укладений між її батьком та ПСП «Дом» строком до 
27 жовтня 2016 року. 
 
Позивач мала намір самостійно використовувати належну їй земельну ділянку та отримати від відповідача орендну плату за весь час фактичного користування земельною ділянкою. Однак відповідач надіслав їй лист від 15 листопада 
2018 року в якому зазначив, що йому стало відомо, що позивач отримала право власності на земельну ділянку, відповідач використовує на праві оренди земельну ділянку та пропонує укласти додаткову угоду до договору оренди землі. Позивач повідомила відповідачу у письмовій формі, що не бажає з ним укладати будь-яких угод щодо оренди земельної ділянки, а бажає її використовувати самостійно та просить повернути. Однак відповідач добровільно відмовився це зробити.
 
ОСОБА_1 просила зобов?язати ПСП «Дом» повернути їй земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Широкоярської сільської ради Чернігівського району Запорізької області, площею 8,5575 га, кадастровий номер 23255587900:01:024:0001.
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
Рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 01 липня 
2019 року позовні вимоги задоволено.
 
Зобов`язано ПСП «Дом» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку, розташовану на території Широкоярської сільської ради Чернігівського району Запорізької області, площею 8,5575 га, кадастровий номер 2325587900:01:024:0001, яка належить останній на праві власності.
 
Стягнуто з ПСП «Дом» на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 813,06 грн.
Задовольняючи позовні вимоги про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, суд першої інстанції виходив із того, що пунктом 37 договору оренди земельної ділянки від 25 серпня 2008 року передбачалося, що договір припиняється у випадках передбачених законом. В силу статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди укладений між ПСП «Дом» та ОСОБА_2 був припинений 06 лютого 2013 року, в день смерті орендодавця ОСОБА_2 , а тому відповідач не має на теперішній час жодних правових підстав для користування земельною ділянкою.
 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 05 листопада 2019 року апеляційну скаргу ПСП «Дом» задоволено частково.
 
Рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 01 липня 
2019 року змінено в частині правового обґрунтування підстав задоволення позову.
 
Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції, помилково застосував до даних правовідносин частину першу статті 7 та пункт 4 частини першої статті 31 Закону України «Про оренду землі», дійшовши до хибного висновку про припинення договору оренди землі в день смерті орендодавця ОСОБА_2 , оскільки відповідно до пункту 40 договору оренди землі перехід права власності на земельну ділянку до другої особи як може, так і не може бути підставою для розірвання договору. Тобто сторони не визначили чітко цю обставину, як підставу для розірвання договору. А відповідно до пункту 37 договору, дія договору припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено, що згідно пункту 8 договору становить 
8 років. Відповідно державну реєстрацію вказаний договір пройшов 27 жовтня 2008 року. Таким чином дія договору припинилась 28 жовтня 2016 року, так як орендар не виконав всіх вказаних у Законі України «Про оренду землі» умов для поновлення договору оренди врахувавши також те, що орендодавець повідомив письмово про свою відмову в поновленні договору оренди, і додаткову угоду не підписав.
 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
 
02 грудня 2019 року представник ПСП «Дом» - Усенко Ю. Д. через засоби поштового зв?язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Чернігівського районного суду Запорізької області 
від 01 липня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду 
від 05 листопада 2019 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що представник відповідача не був присутнім під час розгляду справи судом першої інстанції з тих підстав, що судом безпідставно не було розглянуто його клопотання відкладення розгляду справи у зв?язку із участю у кримінальному провадженні у Верховному Суді, чим було порушено статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
 
Доводи інших учасників справи
 
18 лютого 2020 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв?язку подала до Верховного суду відзив, у якому просить у задоволенні касаційної скарги представника ПСП «Дом» - Усенка Ю. Д. відмовити, а рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 01 липня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 05 листопада 2019 року залишити без змін.
 
Ухвалою Верховного Суду від 14 січня 2021 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 903/1030/19 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Луцької міської ради про визнання поновленим договору оренди землі, за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду             від 03 червня 2020 року та рішення Господарського суду Волинської області                       від 11 лютого 2020 року.
 
Отже, вбачається, що оскаржуване судове рішення у цій справі та оскаржувані рішення, які передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах. 
 
У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК Українипровадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексудо закінчення перегляду в касаційному порядку.
Оскільки справа № 903/1030/19 передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 329/176/19.
 
Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Зупинити касаційне провадження у справі № 329/176/19 за позовом ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Дом» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою приватного сільськогосподарського підприємства «Дом» на рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 01 липня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 05 листопада 2019 року до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 903/1030/19.
 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий	М. Є. Червинська    	
Судді: 	С. Ю. Бурлаков    	
 	В. С. Жданова    	
 	А. Ю. Зайцев  	
 	В. М. Коротун