УХВАЛА

25 січня 2021 року 
Київ
справа №640/8980/19
адміністративне провадження №К/9901/24862/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Дашутіна І.В., 
суддів Шишова О.О., Яковенка М.М.

розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2019 року (суддя - Добрянська Я.І.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року (головуючий суддя - Парінов А.Б., судді: Беспалов О.О., Лічевецький І.О.) у справі №640/8980/19 за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, 

УСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (далі - ПАТ «Укрнафта», позивач) звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - Офіс великих платників податків ДФС, позивач), правонаступником якого є Офіс великих платників податків ДПС, в якому просило:
- визнати протиправними дії відповідача щодо внесення до електронного кабінету, інтегрованої картки та інших інформаційних систем ДФС, ведення яких здійснюється відповідачем, інформації про наявність у ПАТ «Укрнафта» грошового зобов`язання на підставі податкового повідомлення-рішення від 04 липня 2018 року № 0007641401, що є скасованим;
- зобов`язати відповідача виключити з електронного кабінету, інтегрованої картки та інших інформаційних систем ДФС, внесення податкової інформації до яких здійснюється відповідачем, інформацію про наявність у Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» грошового зобов`язання, оформленого податковим повідомленням-рішенням від 04 липня 2018 року № 0007641401, що є скасованим, та інформацію про пеню, нараховану за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання, оформленого податковим повідомленням-рішенням від 04 липня 2018 року № 0007641401.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2019 року позов задоволено: визнано протиправними дії Офісу великих платників податків ДФС щодо внесення до електронного кабінету, інтегрованої картки та інших інформаційних систем Державної фіскальної служби, ведення яких здійснюється Офісом великих платників податків ДФС, інформації про наявність у Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» грошового зобов`язання на підставі податкового повідомлення-рішення від 4 липня 2018 року № 0007641401, що є скасованим; зобов`язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України виключити з електронного кабінету, інтегрованої картки та інших інформаційних систем Державної фіскальної служби, внесення податкової інформації до яких здійснюється Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України, інформацію про наявність у Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» грошового зобов`язання, оформленого податковим повідомленням-рішенням від 4 липня 2018 року № 0007641401, що є скасованим, та інформацію про пеню, нараховану за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання, оформленого відповідним податковим повідомленням-рішенням.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення не може вважатись чинним, а обліковування грошового зобов`язання за позивачем є неправомірним. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що повторна перевірка позивача, всупереч вимогам Податкового кодексу України, не проводилась; доводи ДФС України, висловлені в рішенні, яким скасовані попередні податкові повідомлення-рішення від 05 квітня 2018 року, про відсутність детального аналізу первинних документів та незабезпечення належною доказовою базою не враховані відповідачем, а рішення за результатами розгляду скарги на нове податкове-повідомлення рішення було прийнято без дотримання вимог податкового законодавства.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року апеляційні скарги Офісу великих платників податків ДФС та Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Офісу великих платників податків ДФС щодо внесення до електронного кабінету, інтегрованої картки та інших інформаційних систем Державної фіскальної служби, ведення яких здійснюється Офісом великих платників податків ДФС, інформації про наявність у Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» грошового зобов`язання на підставі податкового повідомлення-рішення від 04 липня 2018 року № 0007641401, що є скасованим. Зобов`язано Офіс великих платників податків ДФС виключити з електронного кабінету, інтегрованої картки та інших інформаційних систем Державної фіскальної служби, внесення податкової інформації до яких здійснюється Офісом великих платників податків ДФС, інформацію про наявність у Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» грошового зобов`язання, оформленого податковим повідомленням-рішенням від 04 липня 2018 року № 0007641401, що є скасованим, та інформацію про пеню, нараховану за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання, оформленого податковим повідомленням-рішенням від 04 липня 2018 року № 0007641401.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та змінюючи мотиви задоволення позову, суд апеляційної інстанції вказав, що відповідачем не було надіслано ПАТ «Укрнафта» вмотивованого рішення за скаргою останнього протягом строку розгляду, який було продовжено за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, а, отже, доводи позивача про те, що його скарга на податкове-повідомлення рішення від 4 липня 2018 року № 0007641401 є задоволеною на його користь, є обґрунтованими. Оскільки відповідного рішення прийнято не було, скарга платника податків в силу положень статті 56 ПК України вважається задоволеною, а податкове повідомлення-рішення - скасованим, а тому підстави для відображення грошових зобов`язань та пені за несплату таких в інформаційних системах відсутні.        
Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Державна податкова служба України звернулась з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 липня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 по справі №640/8980/19 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» відмовити повністю.
Указує, що враховуючи рішення Державної фіскальної служби України від 21 червня 2018 №21267/6/99-99-11-01-02-25, проведення перевірки відповідно до підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України відносилося лише щодо правомірності визначення податкових зобов`язань по податку на прибутку та податку на додану вартість в частині взаємовідносин із НГВУ «Чернігівнафтогаз» ПАТ «Укрнафта», Гнідинцівський ГПЗ ПАТ «Укрнафта» по операціях з надання послуг відповідно до договорів про підготовку (переробку) нафти з конденсатом, а також податкових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб та земельного податку з юридичних осіб відповідно до вимог чинного законодавства, а в іншій частині визначене грошове зобов`язання є правомірним. Зазначає, що скарга платника на рішення від 04 липня 2018 року № 0007641401 залишена без розгляду ДФС України на підставі пункту 4 розділу VIII Наказу Міністерства Фінансів України «Про затвердження Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами (надалі також - Порядок №916) у зв`язку з тим, що порушені у ній питання вже були розглянуті по суті під час розгляду інших податкових-повідомлень рішень. Разом із цим повідомлення платника податків про розгляд його скарги відповідає вимогам пункту 4 розділу VIII Порядку №916 та містить всі ознаки рішення ДФС, яке складається зі вступної, описової, мотивувальної та резолютивної частин, а отже ДФС України повідомлено платника податків у письмовій формі із зазначенням причин повернення скарги у спосіб та строки, передбачені чинним законодавством. Крім того звертає увагу, що у разі незгоди з прийнятим рішенням про розгляд скарги та податковим повідомленням-рішенням платник податків має право оскаржити їх до суду; таким чином, при розгляді даної справи, встановлюючи факти щодо розгляду скарги ПАТ «Укрнафта» та роблячи висновки щодо повідомлення про розгляд скарги, суд вирішив про права та обов`язки Державної фіскальної служби України, яка не є стороною по справі. Також зазначає, що внесення змін до інформаційної картки платника та виключення з неї відомостей про суми визначеного грошового зобов`язання згідно з податковим повідомленням-рішенням контролюючого органу призведе до втрати дохідної частини бюджету, оскільки податкове повідомлення-рішення не скасоване в адміністративному і судовому порядку.
Вирішуючи питання щодо можливості касаційного перегляду за цією касаційною скаргою, Верховний Суд виходить з наступного.
Так, колегія суддів зазначає, що ухвалою Верховного Суду від 21 листопада 2019 року відкрито провадження за касаційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року у справі № 640/8980/19.
Постановою Верховного Суду від 01 липня 2020 року касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишено без задоволення, а постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року залишено без змін.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби у касаційній скарзі просив скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 липня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 по справі №640/8980/19 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» відмовити повністю.
Водночас, Офіс великих платників податків на обгрунтування своїх вимог посилався на доводи, що містяться у касаційній скарзі Державної податкової служби України, про які йде мова вище.
Тобто, аналіз змісту касаційних скарг Державної податкової служби України та Офісу великих платників податків ДФС вказує на те, що доводи та вимоги цих скарг є тотожними. 
Відповідно до частини 4 статті 357 КАС України суд відмовляє у відкритті провадження за касаційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час касаційного розгляду справи за касаційною скаргою іншої особи.
Ураховуючи викладені обставини, тотожність змісту касаційних скарг ДПС України та Офісу великих платників податків ДФС, колегія суддів доходить висновку, що доводи поданої у цій справі скарги Державної податкової служби України вже розглядалися Верховним Судом під час розгляду справи за скаргою Офісу великих платників податків ДФС, з наданням їм оцінки та викладенням відповідних правових висновків з цього приводу.
Таким чином, ураховуючи, що провадження за скаргою Державної податкової служби України було відкрито, при цьому Верховний Суд у своїй постанові вже викладав висновок щодо питання застосування норм права у подібних правовідносин, з огляду на положення пункту 4 частини 1 статті 339 КАС України, колегія суддів дійшла до переконання про наявність підстав для закриття касаційного провадження за цією скаргою.
Згідно з частиною 2 статті 339 КАС України про закриття касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу.
Керуючись статтею 339 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження № К/9901/24862/20 за скаргою Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року у справі №640/8980/19.
Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Cуддя-доповідач                                                                                  І.В. Дашутін

Судді                                                                                                             О.О. Шишов

                                                                                                                       М.М. Яковенко