Справа № 154/1919/20 	Головуючий у 1 інстанції: Вітер І. Р. 	
Провадження № 22-ц/802/102/21  Категорія: 48 	  Доповідач: Здрилюк  О. І.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
15 січня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Здрилюк О.І.,
суддів - Бовчалюк З.А., Карпук А.К., 

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Приватне акціонерне товариство «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП», про відшкодування майнової шкоди, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26 жовтня 2020 року,

                                         В С Т А Н О В И В :
У липні 2020 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що 07 червня 2020 року близько 17 години по вулиці Луцькій у місті Володимир-Волинський сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пошкоджено автомобіль марки «Jeep Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був ввірений йому у користування згідно доручення та за який він несе повну майнову відповідальність.
На момент ДТП даним автомобілем керував його син ОСОБА_3 , іншим учасником та винуватцем ДТП є відповідач ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки «Volkswagen Golf 5», реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Пошкодженням автомобіля марки «Jeep Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_1 йому завдано майнову шкоду на суму 62872 грн., яка включає у себе вартість деталей і виконуваних робіт по відновленню автомобіля.
Ураховуючи наведене, просив стягнути із відповідача на його користь 62872 грн. майнової шкоди та 1680 грн. судових витрат.
Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26 жовтня 2020 в позові відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове – про задоволення позову.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 , посилаючись на її безпідставність та законність і обґрунтованість судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
Третя особа відзив на апеляційну скаргу не подавала.
Відповідно до вимог ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч.5 ст.268, ст.381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
Згідно з ч.2  ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК).
Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.       
У позовній заяві позивач зазначає про завдання майнової шкоди саме йому, як особі, якій пошкоджений у результаті ДТП автомобіль марки «Jeep Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_1 був ввірений у користування згідно доручення та за який він несе повну майнову відповідальність.
Згідно з ч.2 ст.83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.
У порушення наведеної процесуальної норми позивач, який не являється учасником ДТП, не подав ні до позовної заяви, ні до апеляційної скарги жодного належного, допустимого та достовірного доказу як щодо реєстрації автомобіля марки «Jeep Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_1 , так і про те, що він має будь-яке відношення до цього автомобіля, чим не підтвердив свого права на отримання відшкодування за завдані збитки пошкодженням цього автомобіля.
Крім того, додані позивачем до позовної заяви документи не містять жодних відомостей про фактичне здійснення ним будь-яких виплат на відновлення пошкодженого транспортного засобу.
Виходячи з наведеного, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи і давши їм вірну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Згідно з ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, а саме, якщо: 
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись ст.ст.268 ч.ч.4, 5, 367, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд         
                                              П О С Т А Н О В И В : 
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26 жовтня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України. 

Головуючий – суддя 

Судді