Справа № 161/5726/20  Провадження №33/802/3/21 	Головуючий у 1 інстанції:Пахолюк А. М. 	
Категорія:ст.185 КУпАП 	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А,, за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 червня 2020 року,
ВСТАНОВИВ:
       Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.
       Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 420 грн. 40 коп. судового збору.
       Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 05.04.2020 року об 08 год. 53 хв. перебуваючи за адресою: вул.Ковельська, 102, м.Луцьк, Волинська область, не виконав законної вимоги працівника поліції на підставі ст.34 Закону України "Про Національну поліцію" пред`явити для поверхневої перевірки автомобіль марки "Honda CR-V", державний номерний знак НОМЕР_1 , яким він керував, на неодноразові законні вимоги не реагував та продовжував свою протиправну поведінку, чим вчинив злісну непокору законній вимозі працівника поліції, і відповідно адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.
       Не погоджуючись із такою постановою судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про її скасування та закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, оскільки суд неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, що потягло неповне з`ясування усіх обставин справи. Вказує, що вимога працівника поліції про поверхневий огляд транспортного засобу, яким він керував, була необґрунтованою та незаконною, оскільки не ґрунтувалась на положеннях Закону України "Про Національну поліцію". Однак, суд першої інстанції на дану обставину уваги не звернув і передчасно прийшов до висновку про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП. Вважає, що в його діях відсутній склад вказаного правопорушення.
Крім того, апелянт ОСОБА_1 подав до суду клопотання про поновлення йому строку апеляційного оскарження вищевказаного судового рішення, оскільки вважає, що він був пропущений з поважних підстав.
Перевіривши доводи клопотання, заслухавши пояснення ОСОБА_1 з приводу заявленого клопотання доходжу висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового рішення до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
У поданому клопотанні, як на підставу поважності пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення ОСОБА_1 посилається на те, що він хоча і був при постановленні судового рішення, проте не був обізнаний із повним його текстом, а його копію отримав в суді лише 12 червня 2020 року. Вважає, що саме з цієї дати слід рахувати десятиденний строк апеляційного оскарження судового рішення в даній справі. Апеляційну скаргу подав 22 червня 2020 року через канцелярію Луцького міськрайонного суду.
Проте, такі доводи апелянта до уваги судом не приймається з врахуванням наступного.
Так, з матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова судом постановлена 04.06.2020 року за участі ОСОБА_1 та його захисника Макари О.Є. (а.с.18-19), і даний факт ним не заперечується. 
Отже, з урахуванням положень ч.2 ст.294 КУпАП, а також вихідного дня (неділя), останній день для подачі апеляційної скарги припадав на 15.06.2020 року.
Відповідно до розписки, яка міститься в матеріалах справи (а.с.20), копію вищевказаної постанови судді ОСОБА_1 отримав 11.06.2020 року, тобто на 7 день після її постановлення, де також містяться відомості про порядок оскарження судового рішення.
Апеляційна скарга до суду подана лише 22.06.2020 року, тобто після спливу передбаченого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження. Дана обставина об`єктивно підтверджується відміткою - штемпелем суду, проставленим на апеляційній скарзі (а.с.22, 41). 
Посилання апелянта на те, що перебіг 10-денного строку апеляційного оскарження судового рішення від 04.06.2020 року почав рахуватись із дати отримання ним його копії, тобто 11.06.2020 року, до уваги судом не приймається, оскільки ч.2 ст.294 КУпАП, строк апеляційного оскарження судового рішення пов`язує саме з датою його винесення, а не отримання копії. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 04.06.2020 року будучи присутнім при постановленні та проголошенні постанови, тобто знаючи рішення суду, і після цього отримавши його копію на 7 день після його постановлення, тобто 11.06.2020 року, і маючи термін на його оскарження до 15.06.2020 року включно, апеляційну скаргу подав лише 22.06.2020 року.
За наведених обставин, вказану апелянтом підставу для поважності пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення не можна вважати поважною.
При розгляді клопотання апеляційним судом стороною захисту будь-яких інших підстав поважності пропуску строку апеляційного оскарження із посиланням на належні і допустимі докази не навів.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення до задоволення не підлягає, оскільки ОСОБА_1 не було наведено поважних підстав пропуску такого строку у зв`язку з чим він міг бути поновлений судом.
Оскільки апеляційна скарга подана після закінчення передбаченого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження судового рішення, і при цьому, ані в заявленому клопотанні, ані в ході розгляду цього клопотання апеляційним судом, стороною захисту не було наведено поважних підстав для поновлення такого строку, то апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала на підставі ч.2 ст.294 КУпАП.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП країни, 
ПОСТАНОВИВ:
У поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 червня 2020 року  ОСОБА_1 , – відмовити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 червня 2020 року в даній справі, - повернути особі, яка її подала.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського
апеляційного суду                                                        В.А. Подолюк