УХВАЛА

10 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 440/2739/20
адміністративне провадження № К/9901/3077/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Данилевич Н.А., Мацедонської В.Е.
перевірив касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року у справі № 440/2739/20 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області про визнання дій протиправними, стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення, стягнення єдиних соціальних внесків, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Полтавській області, в якому просив:
- визнати протиправними дій ДФС України щодо затримки виконання рішення суду та несвоєчасного поновлення ОСОБА_1 на роботі;
- стягнути з ГУ ДФС у Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за період з 16.07.2019 по 05.11.2019 в сумі 60574,04 грн.
15 вересня 2020 року рішенням Полтавського окружного адміністративного суду позов задоволено частково. 
Визнано протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо несвоєчасного поновлення ОСОБА_1 на роботі на підставі судового рішення.
Стягнуто з Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 39461639) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за період з 16 липня 2019 року по 05 листопада 2019 року включно в сумі 60574,04 грн (шістдесят тисяч п`ятсот сімдесят чотири гривні чотири копійки) з відповідним відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.
В решті позову відмовлено.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 39461639) витрати по сплаті судового збору в сумі 420,40 грн (чотириста двадцять гривень сорок копійок).
Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код 39232197) витрати по сплаті судового збору в сумі 420,40 грн (чотириста двадцять гривень сорок копійок).
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області оскаржило його в апеляційному порядку.
20 січня 2021 року ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі №440/2739/20 повернуто скаржнику.
На вказану ухвалу суду апеляційної інстанції Головне управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області подало касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 27 січня 2021 року.
04 лютого 2021 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року у справі № 440/2739/20 залишено без руху та надано строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги тривалістю десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали шляхом надання до суду касаційної інстанції документа про сплату судового збору у відповідному розмірі.
Вказана ухвала Суду направлена відповідачу поштою та вручена адресату 10 лютого 2021 року, що підтверджується відповідним записом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Таким чином, відповідач зобов`язаний був усунути недоліки касаційної скарги до 20 лютого 2021 року включно.
23 лютого 2021 року на виконання вимог зазначеної ухвали Верховного Суду відповідачем подано клопотання про продовження процесуального строку на усунення недоліків касаційної скарги, яке обґрунтовано обмеженим фінансуванням на сплату судового збору.
Розглядаючи подане Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Полтавській області клопотання, Суд виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Аналіз приписів статті 44 КАС України свідчить, що відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом для чого, як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Однак відповідачем не надано доказів неможливості сплатити судовий збір, а також, що Державною фіскальною службою України вчинялися усі можливі та залежні від нього дії для реалізації свого права на касаційне оскарження, що свідчить про неналежне користування своїми процесуальними правами та виконання процесуальних обов`язків.
Суд касаційної інстанції звертає увагу, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на касаційне оскарження.
Враховуючи викладене, клопотання про продовження процесуального строку на усунення недоліків касаційної скарги слід задоволенню не підлягає.
Таким чином, станом на момент постановлення цієї ухвали відповідач не усунув недоліки касаційної скарги, які стали підставою для залишення її без руху. 
Судом установлено, що відповідачем не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 10 лютого 2021 року, а саме не надано документа про сплату судового збору у відповідному розмірі.
За приписами частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись статтями 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області про продовження процесуального строку на усунення недоліків касаційної скарги відмовити.
Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року у справі № 440/2739/20 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області про визнання дій протиправними, стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення, стягнення єдиних соціальних внесків, зобов`язання вчинити певні дії - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права на повторне звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                       Н.В. Шевцова
Судді                                                                                          Н.А. Данилевич                    
                                                                                          В.Е. Мацедонська