ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року	Львів	Справа № 300/1645/20 пров. № А/857/14397/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді:                                                  Запотічного І.І.,
суддів:                                                                      Довгої О.І., Макарика В.Я.,
при секретарі судового засідання:                              Волошин М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення  Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області  від 03 листопада 2020 року (суддя Тринчук В.В., ухвалене в м. Івано-Франківську о 10:45) у справі № 300/1645/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Карпатського округу про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-  

                                                          ВСТАНОВИВ:

09.07.2020р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державної екологічної інспекції Карпатського округу та просив скасувати постанову Державної екологічної інспекції Карпатського округу від 06.07.2020 №000930. Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
Рішенням  Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області  від 03 листопада 2020 року в задоволенні позову відмовлено. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, його оскаржив позивач ОСОБА_1 подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, в якій покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області  від 03 листопада 2020 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.     
В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що проведення відповідачем в Управлінні Державного агенства рибного господарства у Івано-Франківській області позапланового заходу державного нагляду (контролю) на підставі Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» є протиправним, відтак, всі вимоги відповідача під час вказаної перевірки є незаконними. Вказує, що Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не надає права на проведення перевірок у органах державної влади, оскільки згідно статей 3, 8 Господарського кодексу України органи державної влади не здійснюють господарської діяльності та не є суб`єктами господарювання. Зазначає, що у заяві ОСОБА_2 , яка стала підставою для проведення відповідачем заходу державного нагляду (контролю), не зазначено жодного факту про спричинення шкоди правам ОСОБА_2 , його законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, що є порушенням частини 1 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Також вважає, що протокол про адміністративне правопорушення від 13 січня 2020 року у відношенні нього за ст. 188-5 КУпАП було складено з порушенням норм чинного законодавства.
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами апелянта, вважає такі необґрунтованими та просить оскаржуване судове рішення залишити без змін.
В судовому засіданні позивач вимоги апеляційної скарги підтримав, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про задоволення позову.
В судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних  підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 06 липня 2020 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Карпатського округу Марусяком О.Л. відносно начальника Управління Державного агенства рибного господарства у Івано-Франківській області- Стрембіцького Л.С. складено протокол про адміністративне правопорушення № 000930, та, 06 липня 2020 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 000930 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-5 КУпАП, із накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 765 грн. за невиконання законних розпоряджень посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, що виявилось у не допуску до проведення планової перевірки.
ОСОБА_1 не погодившись з постановою про накладення адміністративного стягнення № 000930 від 06.07.2020 звернувся в суд з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції зробив висновок, що позивачем протиправно було не виконані вимоги ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а саме, відмовлено в допуску до здійснення планової перевірки, і як наслідок його дії підпадають під ознаки вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Колегія суддів з приводу такого висновку суду першої інстанції зазначає наступне.
Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Пунктом «а» ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема з питань поводження з відходами.
Відповідно до ст. 188-5 КУпАП невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків- тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від дев`яти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п`ятнадцяти до сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до  пункту 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 р. № 275,  Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Як передбачено пунктом 7 Положення про Державну екологічну інспекцію України затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 р. № 275, Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що законність проведення позапланового заходу державного нагляду підтверджується заявою громадянина ОСОБА_2 від 09.06.2020 року, направленням на проведення позапланого заходу державного нагляду від 30.06.2020 року №237, що виданане Відповідачем та погодженням Державної екологічної інспекції України на проведення позапланового заходу державного нагляду в Управлінні Державного агенства рибного господарства у Івано-Франківській області.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, про проведення позапланової перевірки позивач був повідомлений особисто, що підтверджується записом в журналі реєстрації перевірок Управління Державного агенства рибного господарства у Івано-Франківській області за №5. Проте, 06.07.2020 року після прибуття держінспекторів з охорони навколишнього природного середовища для продовження проведення заходу державного нагляду, позивач повідомив, що не допускає відповідача до перевірки. 
Тобто, як вірно зазначено судом першої інстанції, Управління Державного агенства рибного господарства у Івано-Франківській області, начальником якого є ОСОБА_1 , було у встановленому законом порядку повідомлено про проведення перевірки.
Разом з тим судом першої інстанції вірно встановлено, що начальник Управління Державного агенства рибного господарства у Івано-Франківській області- Стрембіцький Л.С., не виконав законних розпоряджень посадових осіб, які здійснювали державний контроль з охорони навколишнього природного середовища, що проявилось у не допуску державних інспекторів до проведення планової перевірки. 
Даний факт підтверджується матеріалами справи та не заперечується позивачем.
Посилання апелянта на ту обставину, що інспекторів Державної екологічної інспекції Карпатського округу до проведення перевірки було не допущено на законних підставах, оскільки Управління Державного агенства рибного господарства у Івано-Франківській області не є суб`єктом господарювання, у Державної екологічної інспекції Карпатського округу не було підстав та повноважень для проведення перевірки є безпідставними, так як відповідно до ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та положення про Державну еклогічну інспекцію Карпатського округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 28.04.2020 року №134, до повноважень Інспекції крім іншого, належить здійснення у межах компетенції державного нагляду за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади вимог природоохоронного законодавства, зокрема з питань поводження з відходами.
З приводу твердження апелянта про те що протокол про адміністративне правопорушення від 13 січня 2020 року у відношенні нього за ст. 188-5 КУпАП було складено з порушенням норм чинного законодавства колегія суддів зазначає наступне.
У зв`язку з тим, що начальник Управління Державного агенства рибного господарства у Івано-Франківській області - Стрембіцький Л.С. не допустив відповідача до перевірки, відтак, держінспектором Марусяком О.Л. за участі свідка ОСОБА_3 , в присутності позивача, якому роз`яснено права і обов`язки, відповідно до статті 268 КУпАП складено адміністративний протокол від 06.07.2020 року №000930 і винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 06.07.2020 року №000930.
Як зазначає відповідач у відзиві на апеляційну скаргу, один екземпляр протоколу від 06.07.2020 року №000930 після підписання свідком і держінспектором надано ОСОБА_1 для ознайомлення і підписання. Проте, позивач після ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення від 06.07.2020 року №000930 відмовився від його підпису,  та як наслідок, посадовою особою відповідача у присутності свідка ОСОБА_3 зроблено відповідний запис тільки у примірнику Інспекції «від підпису відмовився» та графах «ПІП особи, якій права роз`яснено, та її підпис», «Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення», «Відмітка про отримання другого екземпляру протоколу №», оскільки позивач не повернув другий примірник протоколу держінспектору.
З врахуванням наведеного, безпідставним є твердження апелянта про те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення від 06.07.2020 року №000930, відповідачем не було роз`яснено ОСОБА_1 прав, передбачених ст. 268 КУпАП, а також про відсутність у вказаному протоколі підпису позивача щодо роз`яснення йому прав.
Відтак колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що протокол №000930 від 06 липня 2020 року був складений у відношенні ОСОБА_1 , за ст. 188-5 КУпАП із додержанням вимог чинного законодавства. 
Стосовно твердження апелянта щодо неправомірності винесення постанови про адміністративне правопорушення одразу після складання протоколу про адміністративне правопорушення без надання можливості ОСОБА_1 отримати професійну юридичну допомогу, колегія суддів зазначає, що позивачем надано пояснення по справі, про що зазначено у адмінпротоколі від 06.07.2020 №000930 та як зазначено вище роз`яснено права визначені ст. 268 КУпАП. Відтак, дане твердження колегія суддів відхиляє.
Відтак, колегія суддів ваважає, що позивачем протиправно було не виконані вимоги ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а саме, відмовлено в допуску до здійснення планової перевірки, і як наслідок його дії підпадають під ознаки вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Враховуючи наведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про відмову в задоволення позову з наведених вище мотивів.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 286, 308, 315, 316, 321, 322, 325,  Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення  Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області  від 03 листопада 2020 року у справі № 300/1645/20 без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	В. Я. Макарик  	
Повне судове рішення складено 28.01.2021