ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 березня 2021 року           справа №200/8342/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., секретаря судового засідання Тішевського В.В., представника відповідача Сенникова А.А., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Жовтневе»  на рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 р. (повний текст виготовлено 16 листопада 2020 року, м. Слов`янськ) у справі  № 200/8342/20-а (головуючий І інстанції суддя Лазарєв В.В.) за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Жовтневе» до Головного управління ДПС у Донецькій області   про визнання протиправною та скасування вимоги  про сплату боргу (недоїмки) від 13 травня 2020 року № Ю-8161-17,
                                                       В С Т А Н О В И В:
09 вересня 2020 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Жовтневе» (позивач) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду  з  позовом,  в якому просило визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ДПС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) від 13.05.2020 року № Ю-8161-17 в розмірі 1470507, 87 грн., до складу якої входить сума недоїмки зі сплати єдиного внеску у розмірі 1470507, 87 грн. (а.с. 2-4).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року у задоволенні позову сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Жовтневе» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13 травня 2020 року № Ю-8161-17 – відмовлено повністю (а.с. 185-187).
Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати  рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким  задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що в ході судового розгляду суд дійшов висновку, що сума недоїмки, вказана у вимозі, що оскаржується, - це сума за період до 31.12.2016 року. 18.01.2017 року ДФС була виписана вимога від 18.01.2017 року, про сплату боргу (недоїмки) № Ю-8161-17, яка була скасована 16.03.2017 року рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі № 805/1196/17-а. Цим рішенням апелянту була надана відстрочка зі сплати суми єдиного внеску до моменту закінчення АТО.
Після прийняття зазначеного рішення відповідач порушив вимоги п. 2-3 ст. 14, п. 1-2 ст. 370 КАС України щодо обов`язковості виконання судового рішення і не провів блокування суми, вказаної у вимозі № Ю-8161-17 від 16.02.2017 року, в інтегрованій картці платника податків. Вважає, що такі дії призвели до викривлення даних в обліку нарахування і сплати ЄСВ, та як результат – до автоматичного формування вимоги № Ю-8161-17 від 13.05.2020 року.  
Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дійшов висновку про  відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.
Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Жовтневе»  є юридичною особою, яке зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з кодом: 30845071, місцезнаходження юридичної особи: вулиця Центральна, будинок, 39, корпус А, с. Єлизаветівка, Мар`їнський район, Донецька область, 85651, перебуває на обліку в Мар`їнському управлінні ГУ ДПС у Донецькій області, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
13 травня 2020 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області на підставі статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»  у відношенні позивача складена вимога № Ю-8161-17 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску станом на 30 квітня 2020 року на загальну суму 1470507,87 грн., в тому числі: 1470507,87 грн. – недоїмка (а.с. 5).
26.06.2020 року позивач звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою на вимогу № Ю-8161-17 від 13.05.2020 року (а.с. 10-11).
Рішенням Державної податкової служби України від 20.07.2020 року № 23084/6/99-00-06-03-01-06 скаргу СТОВ «Жовтневе» залишено без розгляду (а.с. 12-14).
Спірним у даній справі є правомірність прийняття відповідачем спірної вимоги про сплату боргу зі сплати єдиного внеску.  
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
За унормуванням абз. 1 п. 1 ст.  4 Закону України "Про  збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне  соціальне  страхування" № 2464 (далі – Закон № 2464),  платниками  єдиного внеску є:  роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами;
Статтею  6  Закону № 2464  передбачено, що платник  єдиного  внеску зобов`язаний: зокрема, своєчасно  та  в  повному обсязі нараховувати,  обчислювати  і  сплачувати  єдиний внесок (п. 1 ч. 2);  подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю (п. 4 ч. 2).
У  ст. 25 Закону  № 2464 окреслено, що  орган  доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені  центральним  органом  виконавчої влади, що забезпечує формування  та  реалізує  державну  податкову  і  митну  політику, надсилає  платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її  сплату  (абз. 1 ч. 4).
Платник   єдиного   внеску   зобов`язаний   протягом   десяти  календарних  днів  з  дня  надходження  вимоги  про  сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею (абз. 3 ч. 4 ст. 25 Закону № 2464).
У разі  незгоди  з   розрахунком   суми   недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному  або судовому порядку (абз. 4 ч.4).
02.09.2014 року Верховною Радою України  прийнято закон  “Про тимчасові заходи  на  період  проведення  антитерористичної  операції”, який  набув чинності 15.09.2014 року (далі - Закон № 1669).
Підпунктом   8  пункту 4 ст. 11  Закону № 1669 розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення"   Закону №  2464  було доповнено  пунктом  9-3  наступного змісту:
“Платники  єдиного  внеску,  визначені  статтею 4 Закону України  "Про  збір та облік єдиного внеску на  загальнообов`язкове державне   соціальне  страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на  період  проведення   антитерористичної    операції",   де   проводилася   антитерористична    операція,   розпочата відповідно   до Указу Президента  України "Про  рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо  подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від  14  квітня  2014  року  №  405/2014,  звільняються  від  виконання  своїх  обов`язків, визначених  частиною  другою  статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування",  на  період  з  14  квітня  2014  року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.
Підставою для такого звільнення  є  заява платника єдиного внеску,  яка  подається  ним до органу доходів і зборів за основним місцем  обліку  або  за  місцем  його  тимчасового  проживання  у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних  за  днем  закінчення  антитерористичної  операції.
Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з  14 квітня  2014  року  до закінчення антитерористичної  операції  до  платників  єдиного  внеску, зазначених  у  цьому  пункті, не  застосовуються.
Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної   загрози   і збереження територіальної цілісності України" від 14  квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу”.
Законом України від 02.03.2015 № 219-VIII «Про внесення змін до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці, до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» внесли такі зміни: пункт 9-3 в редакції Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669 вважати пунктом 9-4.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24 грудня 2015 року були внесені зміни до Закону України від 02.09.2014 № 1669 «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», у відповідності до якого підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону № 1669 виключено.
Таким чином, положення пп. 8 п. 4 ст. 11 Закону № 1669 були реалізовані шляхом внесення відповідних змін до Закону № 2464-VI. Змін безпосередньо до Закону № 2464-VI щодо виключення (або викладення в новій редакції тощо) п. 9-4 розділу VIII цього Закону внесено не було.
Пункт 9-4 розділу VIII виключено на підставі Закону № 440-IX від 14.01.2020, який набрав чинності 13.02.2020.
Отже, положення пункту 9-4 розділу VIII Закону № 2464-VI на час прийняття оскаржуваної  вимоги  № Ю-8167-17 від 13.05.2020 року втратили чинність.
Таким чином  позивач з 13 лютого 2020 року повинен виконували покладені на нього обов`язки зі сплати єдиного соціального внеску відповідно до унормування Закону № 2464-VI, який на час формування спірної вимоги не містить положень щодо звільнення позивача від виконання обов`язків, встановлених частиною 2 статті 6 цього Закону.
Суд зазначає, що недоїмка, яка виникла у позивача у спірний період за положенням п. 9-4розділу VIII № 2464-VI, визнається безнадійною та підлягає списанню саме в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач не звернувся до відповідача із заявою щодо визнання безнадійним та списання боргу в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу, недоїмки зі сплати єдиного внеску.
На вимогу суду позивачем надані  судові рішення, якими були скасовані раніше прийняті відповідачем вимоги (т. 2 а.с. 81-125).
Відтак, постановою ДОАС від 22.06.2017 року у справі № 805/1876/17-а, залишеною без змін ухвалою ДААС від 29.08.2017 року, скасовано вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № Ю-8161-17 від 09.02.2017 року про сплату недоїмки з єдиного соціального внеску в розмірі 1 398 280,95 грн. Вимога складена станом на 31.01.2017 року.
Рішенням ДОАС від 31 серпня 2018 року у справі № 0540/6636/18-а  (набрало чинності 15.11.2018, апеляційну скаргу було повернуто) визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 23.07.2018 року № № 0051554910 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на суму 924 100,77 грн., з яких штраф у сумі 129 788,53 грн. (20 % за період з 22.07.2014 року по 06.07.2018 року) та пеня у сумі 794 312,24 грн.
Постановою ДОАС від 01 листопада 2017 року у справі № 805/3255/17-а (набрала чинності 09.01.2018, апеляційну скаргу було повернуто) скасовано вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № Ю-8161-17 від 11.05.2017 року про сплату недоїмки з єдиного соціального внеску в розмірі 1 323 600,95 грн. Вимога складена станом на 30.04.2017 року.
Постановою ДОАС від 20.11.2017 року у справі № 805/3804/17-а (набрала чинності 13.03.2018, апеляційну скаргу було повернуто) скасовано вимогу ГУ ДФС у Донецькій області від 07.06.2017 року № Ю-8161-17 про сплату боргу (недоїмки) в сумі 1 359 136,28 грн. Вимога складена станом на 31.05.2017 року.
Постановою ДОАС від 27.11.2017 року у справі № 805/3805/17-а, залишеною без змін постановою ДААС від 13.02.2018 року,  скасовано вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № Ю-8161-17 від 05.07.2017 року про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску в розмірі 1 381 210,51 грн. Вимога складена станом на 30.06.2017 року.
Постановою ДОАС від 16.03.2017 року у справі № 805/1196/17-а (залишена без змін ухвалою ДААС від 13.06.2017) скасовано вимогу Мар`їнської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Донецькій області № Ю-8161-17 від 18.01.2017 року про сплату недоїмки з єдиного соціального внеску в розмірі 1 531 932 (один мільйон п`ятсот тридцять одна тисяча дев`ятсот тридцять дві) грн. 32 коп. Станом на 31.12.2016 року.
Суд апеляційної інстанції не приймає довід апеляційної скарги, що рішенням у справі № 805/1196/17-а позивачу була надана відстрочка зі сплати суми єдиного внеску до моменту закінчення АТО, оскільки в  резолютивній частині  рішення не міститься вирішення такого питання. 
Крім того, відповідачем на вимогу суду було надано розрахунок боргу до спірної вимоги та звіти позивача за період з вересня 2017 року по березень 2020 року, з яких вбачається, що недоїмка зі сплати єдиного внеску виникла за означений період та увійшла до спірної вимоги. Але, як було встановлено колегією суддів, позивач до податкового органу з відповідною заявою про списання безнадійного боргу не звертався.
З огляду на викладене суд не приймає посилання позивача на наведені вище судові рішення, оскільки скасування попередньо складених відповідачем вимог не скасовує виконання позивачем покладених на нього обов`язків зі сплати єдиного соціального внеску відповідно до положень Закону № 2464-VI, а надавало можливість на період  дії норм закону зупинити застосування до таких платників заходів впливу та відповідальності за порушення Закону № 2464. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач, приймаючи спірну вимогу, діяв правомірно, а тому така вимога не підлягає скасуванню.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України). 
З урахуванням вищевикладеного,  суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції  правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи  апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги  та  скасування  рішення  суду  не  вбачається.
Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 5 ст. 250, ст. 310, 316, ст. 321, ч.1 ст. 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
                                               П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Жовтневе» -   залишити без задоволення.
Рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року у справі  № 200/8342/20-а -  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання  повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 02 березня 2021 року.

Колегія суддів:                                                                                       Г.М. Міронова

                                                                                                                І.В. Геращенко
                                                                                                                  
                                                                                                                 Е.Г. Казначеєв