Справа № 127/18634/20 
Провадження № 33/801/203/2021
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Курбатова І. Л.
Доповідач: Сало Т. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року                                                                                 м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2020 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив:
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок.
Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 17.02.2021 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти постанову про закриття провадження у справі.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
З матеріалів справи слідує, що адвокат Маркова О.В. в інтересах ОСОБА_1 вже зверталася 18.12.2020 до Вінницького апеляційного суду з апеляційною скаргою на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2020.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 21.01.2021 апеляційну адвоката Маркової О. В. в інтересах ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2020 залишено без змін.
Згідно зі ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Процедура оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення регламентована положеннями Глави 24 КУпАП.
При цьому, порядок апеляційного перегляду постанови судді у справі про адміністративне правопорушення регулюється вищезгаданою статтею 294 КУпАП.
ОСОБА_1 вже скористався своїм правом на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2020, подавши на неї апеляційну скаргу 18.12.2020, за наслідками розгляду якої апеляційним судом прийнято рішення.
Відповідно до ч. 10 ст. 294 КУпАП постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Повторне звернення з апеляційною скаргою нормами КУпАП не передбачено.
Твердження апелянта про те, що він не уповноважував адвоката Маркову О.В. на подання в його інтересах апеляційної скарги вперше та що останньою, в порушення вимог ч. 2 ст. 271 КУпАП, на підтвердження повноважень надано тільки ордер без угоди або витягу з угоди не беруться судом до уваги, оскільки наявність в адвоката Маркової О.В. повноважень на подання апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_1 вже було предметом дослідження апеляційного суду при вирішенні питання щодо прийняття скарги до розгляду.
Стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Васильєв проти України» (заява N 11370/02) від 21 червня 2007 року «повноваження судів вищої інстанції переглядати справи повинне використовуватись для виправлення судових помилок та неправильності у здійсненні правосуддя, а не для проведення нового розгляду справи. Перегляд справи не повинен розглядатися як замаскована апеляція, а сама лише можливість існування двох точок зору на предмет не є підставою для повторного розгляду справи. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру».
У рішенні у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine) від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03., ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року, серія A № 18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.
Оскільки чинними процесуальними нормами не передбачена можливість повторного подання апеляційної скарги, з урахуванням постанови Вінницького апеляційного суду від 21.01.2021, зазначена апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись ст. 294 КУпАП,
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2020 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – повернути особі, яка її подала.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало