Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/93/21 Головуючий у суді І-ї інстанції Петров Р. І. 
Категорія - 130  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2021 року. суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря Сакари І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 січня 2021 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

       Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн., 

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 12.12.2020 року, о 01:43 год., керував автомобілем «Шкода», д/н НОМЕР_1 , по вул. Толстого в м. Кропивницькому в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 537 від 12.12.2020 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову постанову, якою провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої вимоги обґрунтував тим, що під час проведення процедури огляду мене на стан алкогольного сп`яніння було грубо порушено п. 9 ч. II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Тому вважає, що суд першої інстанції поверхово підійшов до оцінки доказів та мотивуючи оскаржувану Постанову не належним чином дав оцінку доказам, стосовно перебування в стані алкогольного сп`яніння та і взагалі, стосовно керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.
       Крім того, суд першої інстанції зовсім не звернув увагу на те, що всупереч вимогам ст. 265-1 КУпАП, водійське посвідчення не вилучалося, від керування автомобілем не був відсторонений.
       Також вказує, що суд першої інстанції не з`ясував обставини справи та у своїй Постанові притягнув його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП якої в офіційній редакції на сайті Верховної Ради України - не існує. Вказує, що суд першої інстанції повинен був закрити провадження у справі, відносно ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки стаття 130 КУпАП скасована на підставі ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" №2617-УІІІ від 22 листопада 2018 року, яким з 1 липня 2020 року в новій редакції статті ст. 130 КУпАП скасована відповідальність за керування наземними транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є безпідставними.
       До набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-УІІІ від 22 листопада 2018 року (далі - Закон), тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
       Після набрання чинності Законом, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, було виключено з частин першої та третьої статті 130 КУпАП та закріплено у статті 286-1КК України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

ОСОБА_1 про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Проте в судове засідання не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надав. 

       Дослідивши матеріали справи, зваживши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння. 

Відповідно до ч. 1 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015  № 1395, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:
1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;
2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;
3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння;
4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за їх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 

       Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №119038 від 12.12.2020 року ОСОБА_1 12.12.2020 року, о 01:43 год., керував автомобілем «Шкода», д/н НОМЕР_1 , по вул. Толстого в м. Кропивницькому зознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. При цьому погодився на огляд в спеціалізованому медичному закладі, висновок № 537 КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» свідчить про те, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнає.

        Разом із тим незважаючи на не визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, і на це правильно послався у своїй постанові суд першої інстанції, підтверджується: 
протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №119038 від 12.12.2020 року (а.с. 3); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких вони вказують, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, проте погодився пройти огляд в закладі КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради»(а.с.6,7); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 537 від 12.12.2020 року(а.с. 5).

Крім того вина ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, що у вказані в протоколі час та місці ОСОБА_1 керував автомобілем «Шкода», д/н НОМЕР_1 , потім був доставлений в КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» для проходження огляду на стан сп`яніння де було встановлено його стан алкогольного сп`яніння.

Вказані зібрані докази по справі є належними та допустимими, взаємоузгоджуються між собою, та повністю відповідають встановленим у судовому засіданні суду першої інстанції дійсним фактичним обставинам справи. Сумніви щодо належності, достовірності та допустимості вказаних доказів у апеляційного суду відсутні. 

Крім того при цьому апеляційний суд враховує надані на запит суду КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер», зокрема, Сертифікат відповідності газоаналізатора Драгер, дійсний до 07.06.2023 року; Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірюваної техніки газоаналізатора Драгер, чинне до 18.95.2021 року; Сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки виданий 10.07.2007 року, лист Українського медичного центру сертифікації Міністерства охорони здоров`я України від 11.12.2014 року №992. 

Доводи викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що доказам по справі суд першої інстанції дав неналежну оцінку, є необґрунтованими та безпідставними.
       На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог закону, повно, всебічно та неупереджено, та надав всім зібраним по справі доказам належну правову оцінку. Крім того, у суду апеляційної інстанції сумнівів щодо їх належності та допустимості сумнівів не виникає. 

Крім того, доводи викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що під час проведення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння було грубо порушено «Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», є необґрунтованими та безпідставними. Оскільки, згідно наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер працівників поліції порушень не встановлено.

       Доводи в апеляційній скарзі стосовно того, що водійське посвідчення не вилучалося, не заслуговують на увагу, тому як ОСОБА_1 документи працівникам поліції не надавались.

       Також доводи викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що суд першої інстанції не з`ясував обставини справи та у своїй постанові притягнув ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП якої в офіційній редакції на сайті Верховної Ради України - не існує, є необґрунтованими та безпідставними.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за редакцією статті 130 КУпАП, що діяла до прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII.
       До вказаного висновку суд апеляційної інстанції прийшов виходячи з наступного.
       З 01 липня 2020 року набув чинності Закону України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIIІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 2617-VIIІ).
       Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 720-IX) внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX:
- у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадив нову редакцію ст. 130 КУпАП і виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння;
- у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння.
       Принциповим у даному випадку є час набрання чинності Законом № 720-IX.
       За загальним правилом Закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим Законом, але не раніше дня його опублікування (ч. 5 ст. 94 Конституції України).
       Закон № 720-IX опублікований у газеті «Голос України» № 110 03 липня 2020 року, однак у його положеннях мова йде про набрання ним чинності одночасно із Законом № 2617-VIIІ, тобто раніше дня його опублікування.
       Таким чином, оскільки норми Закону № 720-IX, в частині його набрання чинності, суперечать нормам ч. 5 ст. 94 Конституції України, тобто нормам прямої дії нормативно правового акту, що має найвищу юридичну силу, а тому датою набрання чинності вище згаданого закону потрібно вважати саме 03 липня 2020 року.
       Оскільки по даній справі подія правопорушення мала місце 12.12.2020 року, тобто після набрання чинності Закону № 720-IX, який скасував внесені зміни, як до КУпАП (статті 130 ) так і до КК України (статті 286-1), тому підлягає застосуванню редакція статті 130 КУпАП, що діяла до 01 липня 2020 року, яка є більш м`якою.

       Крім того, будь-яких інших доказів до апеляційної скарги та в суді апеляційної інстанції, які-б могли вплинути на правильність прийнятого рішення судом першої інстанції не надано. 

       Враховуючи викладене у сукупності, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини даної справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При призначенні ОСОБА_1 виду та розміру адміністративного стягнення районний суд у повній мірі врахував суспільно небезпечний характер вчиненого ним правопорушення, його особу та призначив справедливе адміністративне стягнення, яке є достатнім для виправлення останнього, а також запобіганню вчинення ним, а так само іншими особами аналогічних правопорушень. 

Порушень вимог КУпАП під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №119038 від 12.12.2020 року відносно ОСОБА_1 та під час розгляду справи судом першої інстанції які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено. Підстави для закриття провадження по справі відсутні.

       Беручи до уваги викладене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, мотивованою та обґрунтованою, підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 10200 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)