Постанова 
Іменем України
 
02 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 760/20911/17
провадження № 61-2417св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., 
Стрільчука В. А.,
 
учасники справи:
стягувач - Публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК»,
боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
суб`єкти оскарження: головні державні виконавці Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Цапенко Світлана Миколаївна, Штойко Людмила Романівна,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» Білої Ірини Володимирівни на постанову Київського апеляційного суду                                       від 05 грудня 2019 року у складі колегії суддів: Ящук Т. І., Немировської О. В., Чобіток А. О.,
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2017 року  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду зі скаргою на  дії головних державних виконавців Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у                     м. Києві (далі - Солом`янський РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві) Цапенко С. М., Штойко Л. Р., заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк» (далі - ПАТ «Ерсте Банк»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК» (далі - ПАТ «ФІДОБАНК»).
Скарга мотивована тим, що у 2012 році у ОСОБА_1 був примусово вилучений належний їй на праві власності автомобіль марки «Nissan Micra», державний номерний знак (далі - ДНЗ) НОМЕР_1 у рамках виконавчого провадження                        № 34188327.
Під час спроби реалізації указаного транспортного засобу (далі - ТЗ) 23 серпня 2013 року жодних відомостей про пошкодження лакофарбового покриття по периметру автомобіля, відсутність магнітоли, ключів, технічного паспорту тощо не зазначалось.
09 жовтня 2017 року відбулися торги стосовно вказаного автомобіля. В оголошенні на ресурсі «СЕТАМ» розміщено повідомлення, в якому вказані додаткові відомості про автомобіль, зокрема, зазначено про подряпину на лобовому склі, пошкодження лакофарбового покриття по периметру автомобіля, відсутність ключів та технічного паспорту, а також про неможливість встановити пробіг через відсутність ключів. 
Заявники посилаються на те, що висновок про вартість майна не може вважатись законним, оскільки у експерта були відсутні ключі, тому він не міг встановити реальний пробіг ТЗ та інші деталі. 
Таким чином, просили:
-          визнати незаконними дії державних виконавців із затвердження «Висновку про вартість майна» від 14 липня 2017 року та призначення торгів у Державному підприємстві «СЕТАМ» (далі - ДП «СЕТАМ») з використанням цього висновку;
-          зупинити виконавчі дії, зокрема, припинити торги ТЗ марки «Nissan Micra» ДНЗ НОМЕР_1 ;
-          заборонити ДП «СЕТАМ» інші дії стосовно лоту № 239553, зокрема, складання протоколу проведення торгів 09 жовтня 2017 року.
Короткий зміст судових рішень
Ухвалою Солом`янського районний суд м. Києва від 22 лютого 2019 року відмовлено в задоволенні скарги.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що висновок про вартість майна, з яким не погоджуються заявники, був наданий суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Приватна експертна служба». При проведенні дослідження оцінювач самостійно визначає достатність матеріалів та межі огляду об`єкта дослідження. У випадку їх недостатності оцінювач повідомляє про неможливість надання висновку про вартість майна. Тому суд дійшов висновку, що в даному випадку, дії державних виконавців щодо затвердження «Висновку про вартість майна»                        від 14 липня 2017 року та призначення торгів на ДП «СЕТАМ» з використанням цього висновку відповідали вимогам закону.
Постановою Київського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково; ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 22 лютого 2019 року скасовано та прийнято нову постанову, якою скаргу на дії державних виконавців задоволено частково; визнано недійсною оцінку автомобіля «Нісан Мікра», 2005 року випуску,                            ДНЗ НОМЕР_1 , номер кузова  НОМЕР_2 , викладену у «Висновку про вартість майна» від 14 липня 2017 року, що складений оцінювачем ТОВ «Приватна експертна служба», проведену на підставі постанови старшого державного виконавця Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Євдокімової В. О.                      від 07 червня 2017 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадження ВП № 34188327 по виконанню виконавчого листа  від 31 серпня 2012 року № 2-1504, виданого Солом`янським районним судом                     м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь                           ПАТ «Ерсте Банк» боргу у розмірі 418 293,09 грн; у задоволенні інших вимог скарги відмовлено.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, щопроведена оцінювачем                        ТОВ «Приватна експертна служба» оцінка майна не відповідає пунктам 15, 16 Національного стандарту № 1, пунктам 3.2, 3.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а вказаний звіт про оцінку майна не можна вважати достатньо обґрунтованим та об`єктивним. Незазначення оцінювачем дійсного пробігу автомобіля станом на день його оцінки суттєво впливає на визначення ринкової вартості транспортного засобу. Суд врахував, що з 28 серпня 2012 року автомобіль не перебував в експлуатації, а знаходився на зберіганні, що виключає значне збільшення пробігу.
Аргументи учасників справи
Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів
У касаційній скарзі, поданій у лютому 2020 року до Верховного Суду уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію  ПАТ «ФІДОБАНК» Біла І. В., посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що дії державних виконавців відповідають вимогам закону, а ухвала суду першої інстанції постановлена з урахуванням з`ясованих обставин справи.
Посилається на те, що боржники у разі незгоди з оцінкою майна мали можливість одразу звернутися до суду із позовом до суб`єкта оціночної діяльності та оскаржити результати оцінки. 
Заперечення (відзив) на касаційну скаргу до суду касаційної інстанції не надходили
Рух справи у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2020 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.
Указана справа надійшла до Верховного Суду.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Установлено, щона виконанні у державного виконавця Солом`янського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження № 34188327 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1504, виданого 31 серпня                     2012 року Солом`янським районним судом м. Києва щодо стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» боргу у розмірі                           418 293,09 грн. 
07 червня 2017 року державним виконавцем Солом`янського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві в рамках виконавчого провадження № 34188327 винесена постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.
З висновку про вартість майна від 14 липня 2017 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Приватна експертна служба», вбачається, що отримана в результаті оцінки ринкова вартість майна становить 121 300,00 грн. 
09 жовтня 2017 року ДП «СЕТАМ» проведені електронні торги з реалізації арештованого рухомого майна, а саме: ТЗ марки «Nissan Micra» ДНЗ НОМЕР_1 .
З акта державного виконавця про проведені електронні торги по реалізації арештованого рухомого майна від 27 жовтня 2017 року вбачається, що переможцем торгів визначено ОСОБА_3 24 жовтня 2017 року продажна ціна лоту була внесена на рахунок державної виконавчої служби в сумі 115 235 грн. На рахунок ДП «СЕТАМ» перераховано гарантійний внесок у сумі 6 065,00 грн. Акт складений на підставі протоколу № 289832 проведення електронних торгів                       від 09 жовтня 2017 року.
Як вбачається зі звіту про оцінку майна від 14 липня 2017 року, складеного оцінювачем ТОВ «Приватна експертна служба» ОСОБА_4 за результатами проведення незалежної оцінки колісного ТЗ - легкового автомобіля «Nissan Micra», 2005 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 ,   VIN  НОМЕР_2 , колір - синій, підстава проведення оцінки - постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (ВП № 34188327 від 07 червня 2017 року). У вказаному звіті зроблено висновок про те, що ринкова вартість зазначеного транспортного засобу становить 121 300,00 грн на дату оцінки 14 липня 2017 року.
Оцінювачем зазначено, що ціну пропозиції до продажу необхідно звести коригуванням до ціни продажу, застосовуючи відповідне співвідношення стосовно аналогічних колісних ТЗ виходячи з поточної ситуації на ринку. В даному випадку прийнято коригування на торг в розмірі - 10 %, коригування на пробіг, спираючись на Бюлетень Автотоварознавця та коригування на технічний стан відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних ТЗ, коригування на комплектацію розраховано методом співставлення вартостей               ОП між собою.
Як вбачається з наведених у таблиці даних про об`єкт оцінки, пробіг автомобіля визначено оцінювачем не було, а прийнято на рівні нормативного, кількість років експлуатації вказано - 12.
Відповідно до акту опису й арешту майна від 28 серпня 2012 року, складеного державним виконавцем ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві в межах раніше відкритого виконавчого провадження № 27845723 по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого 22 липня 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» боргу в сумі  706 005,36 грн, автомобіль «Nissan Micra», 2005 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 , вилучено у боржника ОСОБА_1 28 серпня 2012 року. 
При описі майна зазначено наступні відмінні ознаки: подряпина на лобовому склі, попередньо від удару камінням, бітум на задньому бампері, пробіг 79 000 км, автомагнітола «Соні». 
Автомобіль передано на відповідальне зберігання ТОВ «Укрспецторг груп» в особі ОСОБА_5 , що проживає у м. Дніпропетровську.
Даних про відсутність при вилученні автомобіля технічного паспорту та ключів - в акті не зазначено.
Постановою від 02 жовтня 2012 року виконавче провадження № 34188327 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1504, виданого 31 серпня                   2012 року Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» боргу в розмірі                            418 293,00 грн приєднано до зведеного виконавчого провадження № 34044675, яке веде ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві.
Як вбачається з копій матеріалів виконавчого провадження, постановою про заміну зберігача арештованого майна ВП № 34188327 від 17 грудня 2013 року змінено зберігача вказаного автомобіля з представника ТОВ «Укрспкецторггруп» Воробйової О. В. на представника ПП «Нива В.Ш.» ОСОБА_6 . При цьому у постанові зазначено, що ключі від ТЗ відсутні.
Постановою старшого державного виконавця ВДВС Солом`янського РУЮ                                у м. Києві Бердар М. М. від 12 лютого 2015 року призначено ТОВ «Українська експертна група» в особі ОСОБА_7 експертом, суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання у виконавчому провадженні з метою визначення вартості майна - автомобіля «Nissan Micra», 2005 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 . 
Однак звіту про оцінку майна, виконаного вказаним оцінювачем, надані копії матеріалів виконавчого провадження не містять, як і не містять даних про те, які дії, спрямовані на реалізацію арештованого ТЗ, протягом 2015-2016 років вчинялись державними виконавцями.
Постановою старшого державного виконавця Солом`янського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Євдокімової В. О. від 22 травня 2017 року замінено сторону зберігача майна - автомобіля «Nissan Micra», 2005 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 - ОСОБА_8 на представника ДП «Сетам» Горай В. В. Зазначено, що автомобіль знаходиться на штрафмайданчику за адресою м. Київ, вул. Медова, 3.
При вилученні автомобіля державним виконавцем 28 серпня 2012 року пробіг автомобіля становив 79 000 км, станом на день вилучення строк експлуатації автомобіля становив 7 років. Відповідно до наявних у виконавчому провадженні матеріалів, автомобіль постійно знаходився на відповідальному зберіганні у зберігачів, призначених державними виконавцями, та в експлуатації не перебував.
Відповідно до звіту про незалежну оцінку колісного ТЗ «Nissan Micra», 2005 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 , проведеного оцінювачем ПП «Експертзабезпечення» на замовлення ОСОБА_2 , ринкова вартість автомобіля станом на 14 липня                    2017 року з урахуванням пробігу 79 000 км становить 159 624,00 грн.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно з пунктом 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX«Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.
Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
У силу частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення. 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 2 вказаного Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
За частинами першою - третьою статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.
За приписами частини п`ятої цієї статті виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.
Відповідно до частини першої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.
Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Частиною третьою статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна.
Відповідно до статті 3 вказаного Закону оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про виконавче провадження» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець із власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.
Пунктами 15, 16 Постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» регламентовано, що методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, та повинні ґрунтуватись на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.
Пунктом 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України Фонду державного майна України від 24 липня                 2009 року № 1335/5/1159) визначено поняття ринкової вартості колісного транспортного засобу - це вартість, за яку можливе відчуження КТЗ (його складників) на ринку подібного КТЗ (його складників) на дату оцінки за договором, укладеним між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.
Пунктом 3.1. Методики передбачено, що основним підходом до визначення ринкової вартості КТЗ  є порівняльний підхід. Порівняльний підхід  ґрунтується  на  аналізі цін продажу (пропозиції) КТЗ, ідентичних або аналогічних оцінюваному на первинному чи вторинному ринках КТЗ, з відповідним коригуванням, що  враховує відмінності між об`єктом порівняння та об`єктом оцінки.
Згідно із пунктом 3.2. Методики, найбільш вірогідним методом порівняльного підходу до оцінки КТЗ є метод, заснований на аналізі цін ідентичних КТЗ. За цим методом вартість визначається на базі середньої ціни продажу (пропозиції) ідентичного  КТЗ з відповідним строком експлуатації. Подальше коригування враховує різницю між пробігом, комплектністю, укомплектованістю, технічним станом об`єкта порівняння та об`єкта оцінки.
Відповідно до пункту 3.4 Методики, коригування, які застосовуються в порівняльному підході, приймаються у вигляді коефіцієнта (відсотка) до середньої ціни КТЗ або у вигляді грошової суми, що додається або вираховується з цієї ціни, а також комбінування зазначених засобів.
Коригування вартості КТЗ з   причин   різниці   в   пробігу здійснюється коефіцієнтом коригування ринкової вартості КТЗ за величиною пробігу; з причин різниці технічного стану - процентом додаткового збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ залежно від умов догляду, зберігання, використання та ін.
Як убачається зі звіту про оцінку майна від 14 липня 2017 року, складеного оцінювачем ТОВ «Приватна експертна служба» ОСОБА_4 за результатами проведення незалежної оцінки КТЗ - легкового автомобіля «Nissan Micra»,                 2005 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 ,   VIN НОМЕР_2 , колір - синій, підстава проведення оцінки - постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні                  (ВП № 34188327 від 07 червня 2017 року). У вказаному звіті зроблено висновок про те, що ринкова вартість зазначеного ТЗ становить 121 300,00 грн на дату оцінки 14 липня 2017 року.
З матеріалів справи вбачається, що про вилученні автомобіля державним виконавцем 28 серпня 2012 року, пробіг автомобіля становив 79 000 км, а на день вилучення строк експлуатації автомобіля був 7 років. Відповідно до наявних у виконавчому провадженні матеріалів, автомобіль постійно знаходився на відповідальному зберіганні у зберігачів, призначених державними виконавцями, та в експлуатації не перебував.
Зі звіту про оцінку майна від 14 липня 2017 року вбачається, що ринкова вартість зазначеного транспортного засобу складає 121 300,00 грн на дату оцінки                            14 липня 2017 року. З наведених у таблиці даних про об`єкт оцінки, пробіг автомобіля визначено оцінювачем не було, а прийнято на рівні нормативного, кількість років експлуатації вказано - 12.
У касаційній скарзі уповноважена особа посилається на те, що боржники у разі незгоди з оцінкою майна мали можливість одразу звернутися до суду із позовом до суб`єкта оціночної діяльності та оскаржити результати оцінки. 
Слід зазначити, що апеляційний суд дослідивши матеріали справи визнав необгрунтованим прийняття до розрахунку нормативного середньорічного пробігу 16 500 км, а кількість років експлуатації - 12 років, оскільки у даному випадку нормативний пробіг визначається як: 16 500 км х 12 років = 198 000 км, тоді як автомобіль було вилучено у власника з пробігом 79 000 км.
Враховуючи викладене, розбіжність при визначенні фактичного пробігу автомобіля - понад чи менше нормативного пробігу - впливає на визначення ринкової вартості ТЗ на час його реалізації.
Отже, незазначення оцінювачем дійсного пробігу автомобіля станом на день його оцінки суттєво впливає на визначення ринкової вартості ТЗ. Суд врахував, що з 28 серпня 2012 року автомобіль не перебував в експлуатації, а знаходився на зберіганні, що виключає значне збільшення пробігу.
Тому, проведена оцінювачем ТОВ «Приватна експертна служба» оцінка майна не відповідає пунктам 15, 16 Національного стандарту № 1, пунктам 3.2, 3.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а вказаний звіт про оцінку майна не можна вважати достатньо обґрунтованим та об`єктивним.
Апеляційний суд дійшов обгрунтованих висновків, що дії державних виконавців Солом`янського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві щодо затвердження «Висновку про вартість майна» від 14 липня 2017 року не відповідали вимогам закону, оскільки Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає вчинення виконавцем таких дій як затвердження висновку.
Відповідно до правових висновків, висловлених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16 та постанові від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц, визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.
Щодо судових витрат                                                                                                                        
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» Білої Ірини Володимирівни залишити без задоволення.
Постанову Київського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                             В. М. Ігнатенко

 
С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук