УХВАЛА

22 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/672/20
адміністративне провадження № К/9901/2498/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Ханової    Р.Ф., 

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2020 року
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року
у справі № 640/672/20
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління ДПС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:
21 січня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року у справі № 640/672/20, предметом спору у якій є: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у м. Києві: № 0078014203 від 10 жовтня 2019 року форми "Р", яким збільшено суму грошового зобов`язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з Єдиного податку з фізичних осіб на 7 844,60 грн і застосовано штраф у розмірі 1 916,15 грн, всього на суму 9 760,75 грн; № 0078024203 від 10 жовтня 2019 року форми "ПС", яким застосовано штрафні санкції до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 340,00 грн; № 0078034203 від 10 жовтня 2019 року форми "Р", яким збільшено суму грошового зобов`язання фізичної особи-підприємця   ОСОБА_1 з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 262 632,79 грн і застосовано штраф у розмірі    65 658,20 грн, всього на суму 328 290,99 грн; № 0078044203 від 10 жовтня 2019 року форми "Р", яким збільшено суму грошового зобов`язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за військовим збором на 21 886,06 грн і застосовано штраф у розмірі 5 471,52 грн, всього на суму 27 357,58 грн; № 0078054203 від 10  жовтня 2019 року форми "Р", яким збільшено суму грошового зобов`язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 724 428,00 грн і застосовано штраф у розмірі 181 107,00 грн, всього на суму 905    535,00 грн.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставою касаційного оскарження Головне управління ДПС у м. Києві зазначає пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України - якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, та вказує про неправильне застосування судами попередніх інстанцій підпунктів 49.18.2, 49.18.5 пункту 49.18 статті 49, підпункту 177.5.2 пункту 177.5 статті 177, пункту 291.4 статті 291, пункту 292.1 статті 292, пунктів 293.3, 293.4 статті 293, підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298, пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, абзацу 3 частини 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (аркуш 4 касаційної скарги).
При поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на його думку, відповідна норма повинна застосовуватися.
Касаційна скарга, маючи посилання про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, не містить обґрунтування у чому полягає помилка судів при застосуванні цих норм права та як, на думку скаржника, ці норми повинні застосовуватися щодо кожного оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
На аркуші 9 касаційної скарги скаржник посилається на те, що судами попередніх інстанцій не досліджено належним чином документів, наданих відповідачем при поданні відзиву на позовну заяву, на підтвердження правомірності висновків контролюючого органу, зроблених за результатами перевірки, чим порушено норми процесуального права.
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
При цьому пункт 1 частини другої статті 353 КАС України регламентує прийнятність доводів про недослідження судом зібраних у справі доказів виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.
Касаційна скарга не містить посилання на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.
Крім того, на аркуші 2 касаційної скарги має місце посилання на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, проте не вказано, що цей пункт є підставою касаційного оскарження та не зазначено постанову (постанови) Верховного Суду, в якій (яких) викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. 
Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 330, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року у справі № 640/672/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м.  Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень- рішень - повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                                  Р.Ф. Ханова