Ухвала
Іменем України
01 квітня 2021 р.
м. Київ
справа № 520/6692/18
провадження № 51- 390 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши заяву захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 15 липня 2019 року,
установив:
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, вироком Київського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2019 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 29 875 грн. та моральну шкоду у розмірі 150 000 грн.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 липня 2019 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 задоволено частково.
Вирок Київського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2019 року щодо ОСОБА_5 змінено в частині призначеного покарання.
Призначено ОСОБА_5 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у виді позбавлення волі на строк 13 років.
В решті вирок залишено без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2021 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 15 липня 2019 року, з усіма доданими до неї матеріалами повернуто на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, оскільки вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.
До Верховного Суду надійшла заява захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 15 липня 2019 року.
На обґрунтування поважності причини пропуску строку на касаційне оскарження захисник ОСОБА_4 зі слів засудженого ОСОБА_5 зазначає, що після проголошення ухвали Одеського апеляційного суду від 15 липня 2019 року захисник ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_5 , що подання касаційної скарги у його кримінальному провадженні не має будь-якої перспективи, чим фактично відмовив засудженого від подання касаційної скарги.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Разом з тим, поважність причин визначається слідчим суддею, судом у разі неможливості своєчасного подання скарги або іншого документа через стихійне лихо, катастрофу, хворобу, відрядження, трагічні та інші непередбачувані події в житті людини, а також будь-які інші обставини, що не дозволили учаснику процесу завчасно подати відповідний документ.
Покликання захисника ОСОБА_4 у заяві на те, що захисником ОСОБА_7 було повідомлено засудженого, що подання касаційної скарги у його кримінальному провадженні не має будь-якої перспективи, суд не може визнати поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження, тому що дана  обставина залежала від самостійного волевиявлення ОСОБА_5 , не пов`язана з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Також, суд звертає увагу, що у рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
Таким чином, заява захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 15 липня 2019 року не містить переконливих доводів на обґрунтування поважності причин пропуску строку касаційного оскарження, а тому прохання про поновлення строку не підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 117, 426 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити в задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 15 липня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                ОСОБА_2                                         ОСОБА_3