ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" березня 2021 р.           Справа№ 910/14982/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Майданевича А.Г.
суддів:            Коротун О.М. 
          Суліма  В.В. 
 
розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста"
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2020 
у справі №910/14982/20 (суддя - Ващенко Т.М.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста"  
до 1. Дочірнього підприємства "Дрінкс Україна"  
2. Дочірнього підприємства "Пілснер Україна"  
про визнання договору недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" № б/н від 15.12.2020 про зміну предмету позову до розгляду не прийнято та повернуто заявнику.
Повертаючи вказану заяву суд вказав, що заявником здійснено одночасну зміну предмета та підстав позову, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" змінено вимоги, з якими товариство звернулось до відповідачів та змінено обставини, на яких ґрунтуються такі вимоги.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів 

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2020 скасувати та постановити нове рішення, яким прийняти заяву про зміну предмету позову до розгляду. 
Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про зміну позивачем підстав позову, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" не змінювались підстави позову, зміст позову та зміст заяви  про зміну предмету позову є ідентичними. У позовній заяві та у відповіді на відзив містяться посилання про те, що укладення додаткової угоди №1 від 18.04.2015 до договору №03/03-14 від 03.03.2014 не спрямовувались на досягнення правових наслідків, які обумовлювались оскаржуваним договором, а використовувались для проведення фіктивних транзакцій по рахункам ДП "Дрінкс Україна" та ДП "Пілснер Україна", ухилення від виконання зобов`язань ДП "Дрінкс Україна" по договору про надання кредиту №822 від 12.05.2014. Відтак, на думку заявника, додаткова угода має бути визнана недійсною. 

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу 

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачами не було надано відзиви на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті 

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2021 справу №910/14982/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Коротун О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2021 у справі №910/14982/20 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2020 у справі №910/14982/20 залишено без руху. 
15.02.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано платіжне доручення № 2452 від 11.02.2021 та докази направлення копії апеляційної скарги учасникам справи.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 21.12.2020 у справі №910/14982/20, відкрито апеляційне провадження, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" надати до Північного апеляційного господарського суду оригінал заяви № б/н від 15.12.2020 про зміну предмету позову з доданими до неї документами та призначено до розгляду апеляційну скаргу у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.
З огляду на наявність у матеріалах справи належних доказів повідомлення сторін про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, та закінчення процесуальних строків на подання до суду документів, встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2021, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги    по суті.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

У жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства "Дрінкс Україна",  Дочірнього підприємства "Пілснер Україна" про визнання недійсним договору № 03/03-14 від 03.03.2014 про надання поворотної фінансової допомоги, укладеного між відповідачами.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що укладення оспорюваного договору №03/03-14 від 03.03.2014 здійснювалось без попереднього погодження та вирішення даного питання саме власником (засновником) відповідачів, тобто без достатньої правової дієздатності, що є підставою для визнання останнього недійсним. Також, позивач вказав, що підписанти відповідачів не мали необхідного обсягу повноважень для укладення вказаного правочину та перевищили свої повноваження, оскільки не проводились загальні збори учасників для розгляду та вирішення питання про укладення  договору №03/03-14 від 03.03.2014 про надання поворотної фінансової допомоги.
15.12.2020 позивач  подав до Господарського суду міста Києва заяву про зміну предмету позову, в якій просив визнати недійною додаткову угоду № 1 від 18.04.2015 до договору № 03/03-14 від 03.03.2014 про надання поворотної фінансової допомоги.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" № б/н від 15.12.2020 про зміну предмету позову до розгляду не прийнято та повернуто заявнику.
Повертаючи вказану заяву суд вказав, що заявником здійснено одночасну зміну предмета та підстав позову, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" змінено вимоги, з якими товариство звернулось до відповідачів та змінено обставини, на яких ґрунтуються такі вимоги.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови 

Відповідно до  статті 55 Конституції України  права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Частинами 1, 2, 4 статті 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною.
Згідно із частинами 1, 2 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви (ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України).
Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, отже зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача
Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, отже зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.
Отже, одночасна зміна  предмета і підстав позову не допускається. 
Так, звертаючись з позовною заявою позивач посилався на те, що на підставі укладених між ПАТ «Український професійний банк» та ДП «Дрінкс Україна» договорів про надання кредиту № 904 від 03.04.2015, № 822 від 12.05.2014, № 709 від 11.02.2013, банком було надано відповідачу-1 кредити. 24.02.2020 між ПАТ «Український професійний банк» та позивачем укладено договір № 80 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого право вимоги за вищевказаними кредитними договорами перейшло до позивача. В подальшому, позивачу стало відомо, з протоколу №33 від 25.08.2015, затвердженого Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Український професійний банк», що 26.05.2015 на підставі договору № 03/03-14 від 03.03.2014 про надання поворотної фінансової допомоги, укладеного між відповідачами, на поточний рахунок ДП «Дрінкс Україна» надійшли кошти з поточного рахунку ДП "Пілснер Україна", які відповідачем-1 шляхом оформлення платіжних доручень перераховано на погашення кредитів та процентів за вказаними кредитними договорами. Відповідними діями було порушено заборону, встановлену постановою НБУ № 293/БТ від 30.04.2015, відповідно до якої під час здійснення особливого режиму контролю всі розрахунки в національній валюті повинні проводитися через кореспондентський рахунок, відкритий у Національному банку України. Позивач вказав, що укладення спірного договору здійснювалось без попереднього погодження саме власником (засновником) ДП "Пілснер Україна" та ДП «Дрінкс Україна», тобто без достатньої правової дієздатності. Підписанти ДП "Пілснер Україна" та ДП «Дрінкс Україна» не мали необхідного обсягу повноважень для укладення вказаного правочину та перевищили свої повноваження (без проведення загальних зборів).
15.12.2020 позивач  подав до Господарського суду міста Києва заяву про зміну предмету позову, в якій просив визнати недійною додаткову угоду № 1 від 18.04.2015 до договору № 03/03-14 від 03.03.2014 про надання поворотної фінансової допомоги.
Вказана заява мотивована тим, що дії щодо укладення додаткової угоди № 1 від 18.04.2015 до договору № 03/03-14 від 03.03.2014 не спрямовувались на досягнення правових наслідків, які обумовлювалися цим договором, а використовувались виключно для проведення фіктивних транзакцій по рахункам ДП "Дрінкс Україна" та ДП "Пілснер Україна", ухилення від виконання зобов`язань ДП "Дрінкс Україна" по договору про надання кредиту №822 від 12.05.2014. Дії відповідачів були спрямовані виключно для досягнення наступних цілей: введення в оману ПАТ "Український професійний банк" щодо створення проблем по стягненню кредитної заборгованості за кредитними договорами та введення в оману держави Україна в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Національного банку України щодо зменшення привабливості активів ПАТ "Український професійний банк" для продажу потенційним покупцям, та отримання даними установами значно меншого розміру грошових коштів для відшкодування витрат ФГВФО та повернення виданих кредитних коштів НБУ. У зв`язку з чим, позивач зазначив, що оспорювана додаткова угода є фіктивною, оскільки вчинена сторонами без наміру створення правових наслідків, що обумовлювалися ними.
Так, дослідивши позовну заяву та заяву про зміну предмету позову, колегія суддів зазначає, що в позовній заяві позивач просив суд визнати недійсним договір №03/03-14 від 03.03.2014 про надання поворотної фінансової допомоги, укладеного між відповідачами. У той час, як в заяві про зміну предмету позову заявник просив визнати недійною додаткову угоду № 1 від 18.04.2015 до договору № 03/03-14 від 03.03.2014 про надання поворотної фінансової допомоги. 
Отже, у вказаній заяві позивач змінив предмет позову, а саме з визнання недійсним договору № 03/03-14 від 03.03.2014 на визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 18.04.2015 до договору № 03/03-14 від 03.03.2014.
Колегія суддів вказує, що позивач у заяві про зміну предмету позову змінив також і підстави позову, оскільки позовні вимоги обґрунтовано тим, що правочин вчинено  без достатньої правової дієздатності, за відсутності необхідного обсягу повноважень та перевищення своїх повноважень. При цьому, у вказаній заяві заявник вказав, що оспорюваний правочин є фіктивним, оскільки вчинений сторонами без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися ними.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивачем здійснено одночасну зміну предмета та підстав позову, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" змінено вимоги, з якими товариство звернулось до відповідачів та змінено обставини, на яких ґрунтуються такі вимоги.
Враховуючи вказане вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що оскаржувана ухвала прийнята у відповідності з вимогами процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006  №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.
У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).
Апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній  скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.
Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувану  ухвалу суду прийнято у відповідності з вимогами  процесуального права, підстав її скасовувати або змінювати не вбачається.
Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2020 у справі №910/14982/20 задоволенню не підлягає. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2020 у справі №910/14982/20 слід залишити без змін.
З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями  129, 255,   270,  273,  275,  276,  281-284  Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

                                                 ПОСТАНОВИВ:

           1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2020 у справі №910/14982/20 залишити без задоволення.
           2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2020 у справі №910/14982/20 залишити без змін.
3. Судові витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста".
4. Матеріали справа №910/14982/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 281-285 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            А.Г. Майданевич 

Судді                                                                                О.М. Коротун

                                                                                В.В. Сулім