Ухвала        
 
12 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 461/9136/19
провадження № 61-19679ск20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,  розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 січня 2020 року та постанову Львівського  апеляційного суду від 19 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Відділу «Служба у справах дітей» Галицького району управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, ОСОБА_2 про визнання протиправним і скасування розпорядження про визначення місця проживання малолітніх дітей та визначення місця проживання малолітніх дітей,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ОСОБА_1 29 грудня 2020 року засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 січня 2020 року та постанову Львівського  апеляційного суду від 19 листопада 2020 року.
 
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 12 грудня 2019 року справу № 461/9136/19 на підставі частини шостої статті 19 ЦПК України визнано малозначною. 
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
ОСОБА_1 у касаційній скарзі зазначає, що справа має для неї виняткове значення, оскільки вирішується доля та майбутнє її дітей. Також, особа, яка подала касаційну скаргу зазначає, що суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково, оскільки в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України справи у спорах що виникають з сімейних відносин.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).
 
Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).
 
Аналіз змісту доводів касаційної скарги свідчить, що можливо суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (підпункт «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України), а тому судові рішення у справі підлягають касаційному оскарженню.
 
Ухвалою Верховного Суду від 15 січня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 15 січня 2021 року ці недоліки було усунуто. 
 
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі провадження № 61-31705св18, від 06 червня 2019 року у справі № 495/2106/17 (провадження № 61-592св19); судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Керуючись статтями 260, 389, 394, 395 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі № 461/9136/19.
 
Витребувати з Галицького районного суду м. Львова цивільну справу № 461/9136/19 за позовом ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Відділу «Служба у справах дітей» Галицького району управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, ОСОБА_2 про визнання протиправним і скасування розпорядження про визначення місця проживання малолітніх дітей та визначення місця проживання малолітніх дітей.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 29 березня 2021 року. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

                 Судді:                                                                                            В. І. Крат
 
                                                                                                                        Н. О. Антоненко
 
                                                                                                  М. М. Русинчук