УХВАЛА
 
09 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 2-94/2011(1)
провадження № 61-948 ск 21
 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Крата  В. І., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Універсал Банк», яка підписана адвокатом Сербіною Анною Олександрівною, на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року та на постанову Київського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року за заявою акціонерного товариства «Універсал Банк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У червні 2020 року АТ «Універсал Банк» звернулося в суд із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа та видачу дубліката виконавчого листа про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 .
 
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року в складі судді Чех Н. А., залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року в складі колегії суддів Олійника В. І., Желепи О. В., Кулікової С. В., заяву залишено без задоволення.
 
18 січня 2021 року АТ «Універсал Банк» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення та просить скасувати їх як такі, що прийняті з порушенням норм процесуального права.
 
У відкритті касаційного провадження в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа слід відмовити з таких підстав.
 
Відповідно до пункту 24 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України в касаційному порядку після перегляду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені лише ухвали суду першої інстанції, вказані в пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 ЦПК України.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GУMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

 
УХВАЛИВ :
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Універсал Банк», яка підписана адвокатом Сербіною Анною Олександрівною, на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року та на постанову Київського апеляційного суду від                     21 грудня 2020 року в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                                Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                         В. І. Крат
 
                                                                                                                         М. М. Русинчук