Ухвала
 
01 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 757/37318/14-ц
провадження № 61-20555св19 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.,
 
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», подану представником Савчаком Ярославом Олеговичем, на постанову Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року у складі колегії суддів: Журби С. О., Приходька К. П., Таргоній Д. О.,,
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
 
У грудні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»; банк) звернулося із позовом до ОСОБА_1 , у якому просило: 
-         у рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитним договором від 20 грудня 2006 року № 1109928400 у розмірі 184 293,20 доларів США, що станом на 03 листопада 2014 року еквівалентно 1 189 122,35 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 шляхом передачі її у власність ПАТ «Дельта Банк»;
-         визнати за ПАТ «Дельта Банк» право власності на предмет іпотеки - вищезазначену квартиру; 
-         виселити та зняти з реєстрації місце проживання ОСОБА_1 і інших осіб, які зареєстровані та проживають у вказаній квартирі;
-         зобов`язати відповідача передати ПАТ «Дельта Банк» правовстановлюючі документи на предмет іпотеки та ключі від вхідних дверей.
Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій
 
Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 13 березня 2015 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено. У рахунок погашення заборгованості 
ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту від 20 грудня 2006 року 
№ 11099284000 у розмірі 184 293,20 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України станом на 03 листопада 2014 року еквівалентно 2 386 734,42 грн, перед ПАТ «Дельта Банк» звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на нерухоме майно - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 47,60 кв. м, шляхом передачі іпотекодержателю ПАТ «Дельта Банк» вказаного предмета іпотеки у власність. Визнано за ПАТ «Дельта Банк» право власності на нерухоме майно, а саме двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 47,60 кв. м., житловою площею 30,10 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_1 . Виселено та знято з реєстрації місця проживання та перебування ОСОБА_1 та інших осіб, які зареєстровані та проживають у квартирі АДРЕСА_1 , відомості про яких внесені до Єдиного державного демографічного реєстру про місце поживання або перебування особи. Зобов`язано ОСОБА_1 передати ПАТ «Дельта Банк» правовстановлюючі документи на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , ключі від вхідних дверей, документи, що характеризують об`єкт нерухомості (технічний паспорт), та інші документи, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно». Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задоволено. Заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 березня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк». 
 
Аргументи учасників справи
 
У листопаді 2019 року ПАТ «Дельта Банк», в інтересах якого діє представник 
Савчак Я. О., звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі заочне рішення суду першої інстанції.
 
У листопаді 2019 року ПАТ «Дельта Банк», в інтересах якого діє представник 
Савчак Я. О., звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі заочне рішення суду першої інстанції.
 
Рух справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 21 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ПАТ «Дельта Банк», витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.
 
У пункті 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.
 
Щодо клопотання про участь у судовому засіданні
 
У касаційній скарзі представник ПАТ «Дельта Банк» порушує клопотання про розгляд справи за його участю.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
 
У частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.
 
Тлумачення вказаних норм свідчить, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень. Оскільки Верховним Судом не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень, і така необхідність відсутня, тому в задоволенні клопотання представника ПАТ «Дельта Банк» слід відмовити.
 
Керуючись статтями 33, 34, 260, 400 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
У задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», поданому представником Савчаком Ярославом Олеговичем, про участь у судовому засіданні відмовити.
 
Справу № 757/37318/14-ц призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                              М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Крат