ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

25 лютого 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №591/7080/19 
Номер провадження 22-ц/816/398/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Левченко Т. А. 
з участю секретаря судового засідання – Назарової О.М., 
сторони справи: 
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ»,
розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Дмитренка Віталія Вікторовича на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 26 січня 2021 року в складі судді Клименко А.Я., постановлену у м. Суми,

                                                         в с т а н о в и в:

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 26.01.2021 року закрито провадження у справі за позовом ТОВ «СУМИГА ЗБУТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ у зв`язку з відмовою позивача від позову.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СУМИГА ЗБУТ» 1921,00 грн судового збору.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою в частині вирішення питання судових витрат, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу в цій частині та ухвалити нове судове рішення, яким повернути відповідачу  з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачу позову.
Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що у разі закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову суд першої інстанції повинен був повернути позивачу 50 відсотків сплаченого ним судового збору при подачу позову за рахунок державного бюджету. Вказує, що спір був штучно створений ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» у зв`язку з оскарженням дій по відключенню квартири позивача від газопостачання, щоб створити вигляд правомірності відключення. Заборгованість в розмірі 2858,38 грн позивач помилкового сплатила АТ «Сумигаз» в період зміни газопостачальної організації. 
В іншій частині ухвала суду не оскаржується, тому на підставі ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «СУМИГА ЗБУТ» просило в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу суду – залишити без змін. Вказує, що судом постановлене законне та обґрунтоване судове рішення, відповідно до норм процесуального закону, тому підстав для його скасування немає. 
Позивач та її представник підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити.
Представник відповідача проти скарги заперечив та просив ухвалу залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи, що у листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ТОВ «СУМИГА ЗБУТ», у якому просила визнати дії товариства по припиненню газопостачання до її квартири протиправними та зобов`язати відповідача поновити газопостачання, а також просила стягнути на свою користь моральну шкоду, за якою ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19.11.2019 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду.
Також, у грудні 2019 року до суду звернулось відповідач  ТОВ «СУМИГА ЗБУТ» із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання природного газу в розмірі 2858,38 грн за період з 01.10.2018 року по 30.10.2019 року.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19.12.2019 року зустрічну позовну заяву ТОВ «СУМИГА ЗБУТ» прийнято до спільного розгляду з позовною заявою ОСОБА_1 
10.09.2020 року ТОВ «СУМИГА ЗБУТ» подало письмову заяву (а.с. 138-139), у якій просило прийняти відмову від позову товариства, закрити провадження у справі за їх позовом до ОСОБА_1 у зв`язку з погашенням останньою заборгованості за надані послуги та стягнути з неї на свою користь судові витрати по сплаті судового збору за подання позову в розмір 1921,00 грн.
При цьому, зазначало, зокрема, що оскільки ОСОБА_1 сплатила заборгованість за спожитий газ після звернення ТОВ «СУМИГА ЗБУТ» до суду з даним зустрічним позовом, тому витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Проте, частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
Як вбачається з представлених ТОВ «СУМИГА ЗБУТ» розрахунків заборгованість за послуги з постачання природного газу за період з 01.10.2018 року по 30.10.2019 року в сумі 2858,38 грн, яка була предметом зустрічних позовних вимог товариства, була погашена ОСОБА_1 повністю лише у серпні 2020 року (а.с. 51, 140).
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 на користь ТОВ «СУМИГА ЗБУТ» судових витрат по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 1921,00 року, оскільки ТОВ «СУМИГА ЗБУТ» не підтримало своїх вимог та подало заяву до суду про відмову від позову у зв`язку з їх задоволенням відповідачем, яке відбулось після пред`явлення позову.
Доводи апеляційної скарги, що позивач сплатила ТОВ «СУМИГА ЗБУТ» кошти у розмірі заявленому у зустрічному позові помилково є неспроможними, оскільки доказів такої помилкової сплати коштів  або помилки при нарахування  поточних платежів суду не  надано, а навпаки, як пояснила позивав в суді, після сплати нею заявленої у зустрічному позові суми платежу, її квартира була підключена до газопостачання. 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, й міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010 року, заява №4909/04).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд

                                                  п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Дмитренка Віталія Вікторовича залишити без задоволення.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 26 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 лютого 2021 року.

Головуючий -                                                                                                  С.С. Ткачук

Судді:                                                                                                              О.І. Собина

                                                                                                                        Т.А. Левченко