ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/1683/19                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: В.П. Тимошенко

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  18 січня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Земляної Г.В., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головне управління Державної податкової служби у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Ньютон-Трейд" до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 

ВСТАНОВИВ :

Приватне підприємство "Ньютон-Трейд" звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.03.2019 №0003651403 та  №0003641403.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.
В апеляційній скарзі Головне управління Державної податкової служби у Черкаській області, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Представниками позивача було подано відзиви на апеляційну скаргу відповідача, за змістом яких зазначено, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено, що Приватне підприємство «Ньютон-Трейд» зареєстроване Черкаським міським управлінням юстиції 14.03.1994.
Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №47286 від 16.01.2013, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.07.2012, позивач є власником адміністративно-складського приміщення з прибудовами загальною площею 3081,0 кв.м. за адресою: Черкаська область, м. Черкаси, вул. Хоменка, 15.
На підставі наказу начальника Головного управління ДФС у Черкаській області від 14.02.2019 № 326, відповідно до п.п. 78.1.8, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України, посадовою особою Головного управління ДФС у Черкаській області з 28.02.2019 по 06.03.2019 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки приватним підприємством «Ньютон-Трейд» за період з 01.01.2016 по 31.12.2018.
За наслідками перевірки складено акт від 07.03.2019 № 78/23-00-14-0307/01552368 (далі - акт перевірки), а якому встановлено порушення вимог:
- п.п. 266.2.1 п. 266.2, п.п. 266.3.3 п. 266.3, п.п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки до сплати в бюджет за 2016 - 2018 роки загальну суму 103244,31 грн;
- п.п. 266.7.5 п. 266.7 ст. 266 розділу XII Податкового кодексу України - неподання декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік.
На підставі акта перевірки, ГУ ДФС у Черкаській області винесено:
- податкове повідомлення-рішення від 28.03.2019 №0003651403 про збільшення грошового зобовязання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму 129055,39 грн, в т.ч. за основним платежем 103244,31 грн, за штрафними санкціями 25811,08 грн;
- податкове повідомлення-рішення від 28.03.2019 №0003641403 про застосування штрафних санкцій за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 170,00 грн.
Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду. 
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
Згідно зі статтею 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.
Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
При цьому, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України), а базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України).
Відповідно до підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Рішенням Черкаської міської ради від 28.01.2016 № 2-136 «Про внесення змін до рішення Черкаської міської ради від 25.06.2015 № 2-1312» «Про затвердження Положень та ставок місцевих податків і зборів на території міста Черкаси» на 2016 рік встановлено ставку податку для об`єктів нежитлової нерухомості що перебуває у власності юридичних осіб в розмірі 1 % від мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв.м. бази оподаткування. Цим же Положенням визначено суб`єкта, об`єкт оподаткування, порядок нарахування і сплати, ставку податку. 
З 01 січня 2017 року, у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» від 20 грудня 2016 року № 1791-VІІІ, відповідно до п. 3 р.ІІ «Прикінцеві та перехідні положення», яким установлено, що з 1 січня 2017 року до прийняття відповідним органом місцевого самоврядування рішення і встановлення ставок місцевих податків і зборів на 2017 рік відповідно до цього Закону встановлені таким органом місцевого самоврядування ставки єдиного податку для платників першої групи, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та збору за місце для паркування транспортних засобів застосовується з коефіцієнтом 0,5.
Відповідно до рішення Черкаської міської ради від 27.06.2017 № 2-2219 «Про затвердження положень та ставок місцевих податків і зборів на території м. Черкаси» на 2018 рік встановлено ставку податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебуває у власності юридичних осіб в розмірі 0,5 % від мінімальної заробітної плати встановленої на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв.м. бази оподаткування. Вказане рішення Черкаської міської ради було опубліковано на офіційному веб-сайті ради, та на офіційному веб-сайті Департаменту фінансової політики Черкаського міськвиконкому 30.06.2017.
Підпунктом «є» 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України визначено перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктом оподаткування, до яких віднесено будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.
Відповідно до підпункту 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України у нежитловій нерухомості виділяють, зокрема будівлі офісні (будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей), будівлі промислові та склади.
Як свідчить Національний класифікатор України ДК 009:2010, затверджений наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11.10.2010 № 457 (надалі - ДК 009:2010), економічна діяльність - процес виробництва продукції (товарів і послуг), який здійснюють з використанням певних ресурсів: сировини, матеріалів, устаткування, робочої сили, технологічних процесів тощо. Економічну діяльність характеризують витрати на виробництво, процес виробництва та випуск продукції.
Класифікація видів економічної діяльності (КВЕД) є складовою ДК 009:2010, згідно з яким процес промислового виробництва - це процес перероблення (механічного, хімічного, ручного тощо), який використовують для виготовлення нової продукції (споживчих товарів, напівфабрикатів чи засобів виробництва), оброблення товарів, які були у використанні, надання промислових послуг і який класифікують у секціях В «Добувна промисловість та розроблення кар`єрів», С «Переробна промисловість», О «Постачання електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря», Е «Водопостачання; каналізація, поводження з відходами» та Р «Будівництво».
Тобто, в цілях застосування норм пп. 266.2.2 Податкового кодексу України промисловими вважаються підприємства, які відповідно до ДК 009:2010 належать до вищезазначених секцій.
Водночас, термін промислове підприємство охоплює всі підприємства, які належать до таких галузей економічної діяльності: добувна промисловість, переробна промисловість, будівництво, електроенергія, газ, водопостачання і санітарне обслуговування, транспорт, склади і служби зв`язку (ст. 1 Конвенції про допомогу у випадках виробничого травматизму від 08.07.1964 № 121).
Зі змісту п. 2.2 Статуту ПП «Ньютон-Трейд», зареєстрованого у виконкомі Черкаської міської ради 27.11.2002, вбачається, що об`єкт нерухомості, який належить останньому на праві власності використовується ним саме для здійснення виробництва продукції в процесі трудової діяльності та виробничих процесів.
Суд зазначає, що в законодавстві України не існує правової норми, яка б чітко дала визначення поняття промислового підприємства чи промислового підприємництва. Слід відмітити, що Державна фіскальна служба України у листі від 09.06.2015 № 11999/6/99-99-19-01-01-15 «Про надання роз`яснення проблемних питань, що виникають у процесі практичного застосування податкового законодавства» також вказує, що з метою з`ясування належності об`єктів нежитлової нерухомості до будівель промисловості необхідно враховувати рішення сільських, селищних, міських рад щодо податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та Державний класифікатор будівель та споруд 018-2000.
Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.
Так, Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17.08.2000 № 507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000 (далі - ДК 018-2000), призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.
Згідно з ДК 018-2000 до групи (код 125) «Будівлі промислові та склади» належить клас (код 1251) «Будівлі промислові», який включає будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо. До класу (код 1252) «Резервуари, силоси та склади» належать, зокрема, спеціальні склади, складські майданчики.
Відповідно до рішення Черкаської міської ради від 27.06.2017 № 2-2219 «Про затвердження положень та ставок місцевих податків і зборів на території м. Черкаси» не є об`єктом оподаткування, з поміж іншого, будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.
Таким чином, в розумінні підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, не є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, промислові будівлі та складські приміщення промислових підприємств.
На переконання суду, положення підпункту «є» 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України не підлягають розширеному тлумаченню і пов`язують факт звільнення від оподаткування із цільовим призначенням нежитлової будівлі та можливістю її використання в промислових цілях.
Документи, що посвідчують право власності позивача на об`єкт нерухомого майна містять відомості про те, що це адміністративно-складське приміщення з прибудовами, загальною площею 3081,0 кв.м.
Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що покладення обов`язку щодо сплати податку на належне позивачу нерухоме майно промислового призначення суперечить підпункту «є» 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України та переліченим положенням Конституції України.
Таким чином, під час судового розгляду справи не знайшли підтвердження висновки контролюючого органу про заниження позивачем податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 - 2018 р.р. на загальну суму 103 244,31 грн; та про неподання декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 17.02.2020 року у справі №820/3556/17.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 28.03.2019 №0003651403 та №0003641403 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. 
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається  до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи. 
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                                                                                          Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий          суддя                                                                      Є.І.Мєзєнцев

                    cуддя                                                                      Г.В.Земляна

                              суддя                                                                      В.В.Файдюк