П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/3267/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Шаповалова Тетяна Михайлівна  
Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
25 лютого 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Сушка О.О.  Залімського І. Г. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Шпикуляк Ю.В.,
представник відповідача: Гонта О.А.      

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) та Спільного українсько-македонського підприємства ТОВ «Авалон» на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Спільне українсько-македонське підприємство ТОВ «Авалон» про визнання протиправним та скасування припису, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. У липні 2020 року Арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), у якому просив суд визнати протиправним та скасувати припис № 1 від 17.02.2020 року про недопущення повторних порушень, винесений Південно-західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) за результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 .

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 29 січня 2020 року по 31 січня 2020 року відповідачем було здійснено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконання ним повноважень ліквідатора у справі 909/1060/16 про банкрутство Приватного підприємства «Авалон 1» з питань, викладених у скарзі Спільного українсько-македонського підприємства ТОВ «Авалон» від 07.10.2019 року на дії та бездіяльність арбітражного керуючого.

3. За результатами вказаної перевірки Південно-західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було складено Довідку №1 від 31 січня 2020 року про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого.

4. Після чого, 13 лютого 2020 року відповідачем було складено акт №1 позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого, на підставі якого винесено арбітражному керуючому ОСОБА_1 оскаржуваний Припис №1 від 17 лютого 2020 року про недопущення повторних порушень.

5. Позивач вважав, що висновки комісії, наведені у вищевказаному Акті перевірки та з подальшим відображенням у Приписі, щодо порушення арбітражним керуючим вимог абзацу 4 частини 2 статті 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (а саме: ліквідатором інвентаризацію майнових активів ПП «Авалон 1» проведено неналежним чином) зроблені відповідачем без врахувань обставин, що відображені в поясненнях № 02-13/28 від 23 січня 2020 року та запереченнях № 01-20/43 від 07 лютого 2020 року, які разом з копіями відповідних підтверджуючих документів надавалися арбітражним керуючим контролюючому органу під час здійснення перевірки, а відтак, суперечать обставинам справи, є помилковими та необгрунтованими.

6. Вважаючи припис № 1 від 17.02.2020 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

7.  14 грудня 2020 року рішенням Вінницького окружного адміністративного суду позовні вимоги задоволено.

8. Визнано протиправним та скасовано припис № 1 від 17.02.2020 року про недопущення повторних порушень, винесений Південно-західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) за результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 .

9. Стягнуто на користь Арбітражного керуючого ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок ) за рахунок бюджетних асигнувань Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

10. Апелянт Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ)/ надалі апелянт 1/ та Спільне українсько-македонське підприємство ТОВ «Авалон» / надалі апелянт 2/ , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просили його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

11. Апелянт 1 зазначив, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення дня справи, а тому рішення підлягає скасуванню. В оскаржувальному рішенні суд першої інстанції зазначає про своє критичне ставлення до їх доводів відносно того, що позивач при виявленні холодильного обладнання, не маючи відомостей, що це майно належить ПП «Авалон 1» мав діяти у відповідності до п.1.5 Розділу III Положення про інвентаризацію та внести до інвентаризаційного опису відсутні відомості і технічні показники про такі об`єкти, оскільки абзацом 4 частини 2 статі 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено обов`язок арбітражного керуючого провести інвентаризацію та оцінку майна саме банкрута. Тобто, відповідно до вищевказаних норм Положення про інвентаризацію після виявлення ліквідатором ПП «Авалон1» ОСОБА_1 в належних банкруту складських приміщеннях холодильного обладнання, яке не перебувало на обліку підприємства-банкрута, ліквідатор зобов`язаний був внести до інвентаризаційного опису відомості про виявлене холодильне обладнання, як такого що не знаходиться на обліку підприємства-банкрута. Таким чином, комісія дійшла правильного висновку, що ліквідатором ПП «Авалон 1» ОСОБА_1 інвентаризація майнових активів боржника була проведена неналежним чином, чим порушено абзац 4 частини 2 статті 41 Закону про банкрутство.

12. Апелянт 2 вказав, що вважає рішенням  винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а тому є таким, що підлягає скасуванню. Посилається на те, що Закон України «Про відновлений платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не визначав процедуру та порядок проведення інвентаризації майна банкрута, а лише встановлював обов`язок арбітражного керуючого провести інвентаризацію згідно чинного законодавства, а саме - Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014          № 879, яке є спеціальним нормативним актом, що визначає порядок проведення інвентаризації та оформлення її результатів. Холодильне обладнання арбітражним керуючим ОСОБА_1 не було включено до інвентаризаційних описів, хоча такий обов`язок прямо визначений пунктом 1.5 Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, а нібито складено акт про виявлене холодильне обладнання від 19.06.2017 р. Таким чином, при проведенні 19.06.2017 р. інвентаризації арбітражним керуючим ОСОБА_1 було порушено вимоги пункту 1.5 Розділу 111 та пункту 4 Розділу IV Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014          № 879, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 жовтня 2014 р. за № 1365/26142, оскільки, виявлене холодильне обладнання не було включене до інвентаризаційних описів та оприбутковано на балансі підприємства.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

13.   Грущенко Костянтин Олександрович   є   арбітражним керуючим, який здійснює діяльність на підставі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №14 від 01.02.2013 року.

14. Постановою Господарського суду Івано-Франківської області від 13.02.2017 року Приватне підприємство «Авалон 1» визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру щодо нього, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1 (справа № 909/1060/1600).

15. З 29 січня 2020 року по 31 січня 2020 року апелянтом 1 було здійснено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконання ним повноважень ліквідатора у справі 909/1060/16 про банкрутство Приватного підприємства «Авалон 1» з питань, викладених у скарзі апелянта 2 від 07.10.2019 року на дії та бездіяльність арбітражного керуючого.

16. Зокрема у скарзі вказано, що проаналізувавши матеріали судової справи №909/1060/16 та інформацію, вказану в звіті ліквідатора від 06.09.2019 року, встановлено, що арбітражним керуючим ліквідатором ОСОБА_1 було допущено ряд порушень/ зловживань своїми правами при виконанні функцій ліквідатора ПП «Авалон 1», а саме ліквідатором банкрута:

   16.1. не здійснено заходів щодо забезпечення збереження майна боржника;

   16.2. незаконно передано в оренду частина майна боржника, яке перебувало на відповідальному зберіганні;

     16.3.  допущено витрату коштів банкрута без правової підстави;

   16.4. не забезпечено виконання вимог закону щодо порядку організації та проведення аукціонів з продажу майна банкрута;

 16.5. ухилення ліквідатором від виконання обов`язку прозвітувати перед кредиторами щодо нарахування та виплати основної за додаткової грошових винагород арбітражного керуючого, здійснення га відшкодування витрат.

17. За результатами вказаної перевірки Південно-західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було складено довідку №1 від 31 січня 2020 року про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого.

18. За висновками комісії виявлено порушення, які не підлягають усуненню:

 18.1. вимог абзацу 4 частини 2 статті 41 Закону України про банкрутство, підпункту а пункту 8, абзацу 6 пункту 12.4 Інструкції, а саме: ліквідатором інвентаризацію майнових активів ПП «Авалон 1» проведено неналежним чином; вимог абзацу 13 частини 2 статі 41 Закону, а саме: ліквідатором ПП «Авалон 1» ОСОБА_1 не надано на перевірку письмових доказів вжиття ним заходів, спрямованих на пошук та виявлення холодильного обладнання з дня призначення ліквідатором (13.02.2017 року) до дня виявлення холодильного обладнання.

19. Для спростування висновків комісії, викладених у довідці, позивачем надано заперечення на Довідку.

20. 13 лютого 2020 року апелянтом 1  було складено акт №1 позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого, відповідно до змісту якого з врахуванням наданих ОСОБА_1 заперечень, комісія дійшла висновку, що ним вжито заходи, спрямовані на пошук та виявлення майна банкрута, а тому вимоги   абзацу 13 частини 2 статі 41 Закону України про банкрутство позивачем порушені не були.

21. Разом з тим, комісія вважає, що   арбітражним керуючим   порушено абзац 4 частини 2 статі 41 Закону, з огляду на наступне.

22. На думку апелянта 1 , з матеріалів перевірки вбачається, що холодильне обладнання було виявлено ліквідатором під час проведення інвентаризації, яка була проведена 19 червня 2017 року, про що на перевірку арбітражним керуючим було надано інвентаризаційний опис № 1 необоротних активів (основні засоби, нематеріальні активи, інші необоротні матеріальні активи, капітальні інвестиції) від 19 червня 2017 року, за яким обліковуються офісні приміщення, заг.пл.115,1 кв.м., складські приміщення заг.пл.2 204,1 кв.м. та інвентаризаційний опис № 2 необоротних активів (основні засоби, нематеріальні активи, інші необоротні матеріальні активи, капітальні інвестиції) від 19 червня 2017 року за яким обліковується квартира під номером 

АДРЕСА_1 . В наданих інвентаризаційних описах не зафіксовано про виявлення під час проведення інвентаризації холодильного обладнання.

24. Хоча під час проведення перевірки на підставі письмових пояснень арбітражного керуючого від 23.01.2020 № 02-13/28 та наданих документів комісією встановлено, що холодильне обладнання, а саме:
24.1.Холодильний агрегат Friga Bohn RSV-10 з конденсатором - 1 шт.;
24.2. Компресор холодильний Copeland D3DS3-1000 - 3 шт.;
24.3. Компресор холодильний 2Н2-56/7.5-105/7 з конденсатором — 2 шт.;
24.4. Компресор холодильний Linde D4RA3-2000-ESM - 1 шт.;
24.5. Компресор холодильний 06EJ275.940 — 2 шт.;
24.6. Конденсатор без маркування - 3 шт.;
24.7. Повітряохолоджувач без маркування - 8 шт.;
24.8. Щит керування холодильним устаткуванням - 1 шт. 

виявлено та проінвентаризовано в 2019 році, про що на перевірку надано копію Інвентаризаційного опису № 4 від 10 червня 2019 року і того ж дня, з метою забезпечення збереження вказаного холодильного обладнання арбітражним керуючим було укладено договір відповідального зберігання з фізичною особою ОСОБА_2 .. Холодильне обладнання перебувало на зберіганні в ФОП ОСОБА_2 до його передачі покупцю, що придбав обладнання на аукціоні з продажу майна банкрута.

25. Крім цього, в ході проведення перевірки встановлено, що відповідно до договору відповідального збереження 19 червня 2017 року укладеного ПП «Авалон 1» в особі ліквідатора ОСОБА_1 (Поклажодавець) та ОСОБА_3 (Зберігач), ОСОБА_3 взяв на себе зобов`язання відповідального збереження майнових активів, переданих йому ПП «Авалон 1» згідно актів прийому-передачі, та зобов`язаний повернути зазначені активи на першу вимогу поклажодавця.

26. Відповідно до актів прийому-передачі від 19.06.2017 № 1, № 2 та № 3 поклажодавець передав, а Зберігач прийняв на відповідальне збереження:

 26.1. складські приміщення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 2 204,1 кв.м.;

   26.2. офісні приміщення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 115,1 кв.м.;

 26.3. квартиру, що складається з 2 житлових кімнат та розташована за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 215, 1 кв.м., житловою площею 34,5 кв.м.

27. Також перевіркою встановлено, що відповідно до договорів оренди нерухомого майна від 01.10.2018, від 01.11.2018, від 22.05.2019, від 28.05.2019 та від 26.08.2019 офісні та складські приміщення були передані ліквідатором в оренду. Але в жодному з вищенаведених документів, відповідно до яких нерухоме майно боржника передавалося на відповідальне зберігання та в оренду не зазначено, що в приміщеннях знаходиться холодильне обладнання.

28. Також комісії не надано доказів звернення арбітражним керуючим з листами щодо власника виявленого холодильного обладнання до ОСОБА_3 , який виконував повноваження голови ліквідаційної комісії ПП «Авалон 1» та яким ліквідатору передавалося нерухоме майно боржника, в якому знаходилося холодильне обладнання.

29. Крім цього, оскільки вказане холодильного обладнання згідно укладеного Договору було передано на відповідальне зберігання тільки 10 червня 2019 року, не зрозуміло, де воно знаходилося в період з моменту його виявлення до передачі на зберігання, яким чином вживалися заходи по його збереженню та чи вживалися такі заходи взагалі.

30. Ліквідатором ПП «Авалон 1» не надано комісії інвентаризаційного опису, виявленого при проведенні інвентаризації в 2017 році холодильного обладнання, як такого, що не знаходиться на обліку підприємства.

31. Ні в інвентаризаційному описі № 1 необоротних активів (основні засоби, нематеріальні активи, інші необоротні матеріальні активи, капітальні інвестиції) від 19 червня 2017 року, ні в протоколі інвентаризаційної комісії від 19 червня 2017 року, ні в окремому інвентаризаційному описі про виявлене холодильне обладнання не вказано.

32. Таким чином, комісія дійшла висновку, що ліквідатором ПП «Авалон 1» ОСОБА_1 інвентаризація майнових активів боржника була проведена неналежним чином.

33. На підставі зазначеного акту перевірки винесено арбітражному керуючому ОСОБА_1 оскаржуваний Припис №1 від 17 лютого 2020 року відповідно до якого виявлено порушення абзацу 4 частини 2 статті 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та вирішено винести   припис   про недопущення у подальшій діяльності аналогічних порушень.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

34. Доводи апелянтів викладені в пп.11-12 постанови.

35. Позивач вказував, що висновки комісії, наведені у акті перевірки та з подальшим відображенням у приписі щодо порушення арбітражним керуючим вимог абзацу 4 частини 2 статті 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (а саме: ліквідатором інвентаризацію майнових активів ПП «Авалон 1» проведено неналежним чином) зроблені відповідачем без врахувань обставин, що відображені в поясненнях № 02-13/28 від 23 січня 2020 року та запереченнях № 01-20/43 від 07 лютого 2020 року, які разом з копіями відповідних підтверджуючих документів надавалися арбітражним керуючим контролюючому органу під час здійснення перевірки, а відтак, суперечать обставинам справи, є помилковими та необгрунтованими.    
   
ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ        

36. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України   органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.

37. Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів на час виникнення спірних правовідносин   визначався     Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі-Закон про банкрутство, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

38. При цьому слід зазначити, що 21.04.2019 набрав чинності  Кодекс України з процедур банкрутства.

39. Арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України (ст. 1 Закону).

40. Відповідно до ст.11 Закону «Про банкрутство» заява про порушення провадження у справі про банкрутство подається боржником або кредитором у письмовій формі та повинна містити відомості визначені законом.

41. До заяви боржника додаються, зокрема: установчі документи боржника - юридичної особи; бухгалтерський баланс боржника на останню звітну дату; перелік кредиторів боржника, вимоги яких визнаються боржником, із зазначенням загальної суми грошових вимог усіх кредиторів, а також щодо кожного кредитора – його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків (за наявності), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором; перелік майна боржника із зазначенням його балансової вартості та місцезнаходження, а також загальна балансова вартість майна; перелік майна, що перебуває у заставі або є обтяженим у інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кредиторів, на користь яких вчинено обтяження майна боржника, їх ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційні коди юридичних осіб або реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), суми їх грошових вимог, підстави виникнення зобов`язань, а також строки їх виконання згідно із законом або договором;

42. Статтею 41 Закону про банкрутство визначено повноваження ліквідатора та членів ліквідаційної комісії.

43. Так, ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

44. Частиною 2 статті 41 визначено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред`являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання та інше.

45. Частиною 6 ст.41 Закону визначено, що протягом п`ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов`язані передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків відповідні посадові особи банкрута несуть відповідальність відповідно до законів України.

46. Дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

47. У разі невиконання або неналежного виконання ліквідатором своїх обов`язків господарський суд за клопотанням комітету кредиторів або з власної ініціативи може припинити повноваження ліквідатора і призначити нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом.

48. Відповідно до ст.42 Закону усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або  господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об`єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об`єктів комунальної інфраструктури, що належать юридичній особі - банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

49. Майно, визначене родовими ознаками, що належить банкруту на праві володіння або користування, включається до складу ліквідаційної маси.

50. Індивідуально визначене майно, що належить банкруту на підставі речових прав, крім права власності і  господарського відання, не може бути включене до складу ліквідаційної маси.

51. Майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які воно забезпечує.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ         

52. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданих апеляційних скарг, Апеляційний Суд виходить з наступного.          

53. На час винесення оскаржуваного припису питання контролю за діяльністю арбітражних керуючих та їх відповідальності регулювалися нормами Кодексу України з процедур банкрутства та Наказу Міністерства юстиції України від 06.12.2019 року №3928/5 «Про затвердження Порядку здійснення контролю  за діяльністю арбітражних керуючих» (далі-Порядок контролю).

54. Відповідно до абзацу 2 пункту 7 Розділу ІІ Порядку контролю предметом позапланової перевірки є додержання арбітражним керуючим вимог   Конституції України,  Господарського процесуального кодексу України,  Кодексу України з процедур банкрутства, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці з питань, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення такої перевірки.

55. Відповідно до п.1   Розділу V в   останній день перевірки орган контролю складає та підписує довідку про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого у двох примірниках. Один примірник Довідки надається арбітражному керуючому, діяльність якого перевіряється, або його представнику, інший зберігається в органі контролю.

56. Розділом 6 визначено, що арбітражний керуючий має право протягом п`яти робочих днів після складання Довідки надати в письмовій формі свої пояснення, зауваження, заперечення до неї разом з необхідними документами або усунути виявлені під час перевірки порушення та надати інформацію про це комісії.

57. Орган контролю зобов`язаний протягом двох робочих днів після завершення строку для надання арбітражним керуючим пояснень, зауважень, заперечень до Довідки опрацювати надані арбітражним керуючим пояснення, зауваження, заперечення.

58. У резолютивній частині акта перевірки комісія з урахуванням довідки та пояснень, зауважень, заперечень до довідки і документів, наданих арбітражним керуючим та/або найбільш досвідченими та висококваліфікованими арбітражними керуючими, залученими до проведення перевірки, або усунених порушень, а також Висновку (якщо територіальний орган Мін`юсту було зобов`язано надіслати довідку до Мін`юсту для проведення її аналізу) робить висновок щодо наявності (відсутності) порушень законодавства в діяльності арбітражного керуючого.

59. У разі виявлення за результатами перевірки порушень у резолютивній частині акта перевірки зазначаються всі порушення з посиланням на конкретні структурні одиниці нормативно-правових актів. Довільне викладення або трактування вимог нормативно-правових актів не допускається. Порушення, усунені арбітражним керуючим до моменту складання Акта перевірки, вважаються такими, що не вчинені, та в резолютивній частині Акта перевірки не зазначаються.

60. У резолютивній частині акта перевірки окремо зазначаються порушення, щодо яких органом контролю буде винесено розпорядження про усунення порушень, та порушення, щодо яких буде винесено припис про недопущення повторних порушень.

61. У разі виявлення під час перевірки порушень у діяльності арбітражного керуючого орган контролю на підставі Акта перевірки виносить припис про недопущення повторних порушень (далі - Припис) - щодо порушень, які не можуть бути усунені арбітражним керуючим, та/або розпорядження про усунення виявлених порушень (далі - Розпорядження) - щодо порушень, які можуть бути усунені арбітражним керуючим.

62. У Приписі міститься інформація про виявлені під час перевірки порушення, які усунути не можна, та зобов`язання арбітражного керуючого не допускати аналогічних порушень у подальшій діяльності.

63. У разі якщо арбітражний керуючий протягом року не вчинив аналогічних зазначеним у Приписі порушень, Припис вважається виконаним.

64. У разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення до Дисциплінарної комісії подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності, орган контролю обов`язково зазначає про це в Акті перевірки. У такому разі Припис та/або Розпорядження не виносяться до моменту прийняття Дисциплінарною комісією рішення за результатами розгляду подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності.

65. Порядок проведення інвентаризації активів і зобов`язань та оформлення її результатів. визначається Положенням про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 № 879 (далі - Положення про інвентаризацію).

66. Це Положення застосовується юридичними особами, створеними відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також представництвами іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства).

67. Пунктом 5 Розділу І Положення визначено, що інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка. При цьому забезпечуються:

 67.1. виявлення фактичної наявності активів та перевірка повноти відображення зобов`язань, коштів цільового фінансування, витрат майбутніх періодів;

 67.2. установлення лишку або нестачі активів шляхом зіставлення фактичної їх наявності з даними бухгалтерського обліку;

 67.3. виявлення активів, які частково втратили свою первісну якість та споживчу властивість, застарілих, а також матеріальних та нематеріальних активів, що не використовуються, невикористаних сум забезпечення;

 67.4. виявлення активів і зобов`язань, які не відповідають критеріям визнання.

68. Розділом ІІІ Положення визначено   Порядок інвентаризації активів та зобов`язань.

69. До початку інвентаризації основних засобів перевіряються наявність і стан технічних паспортів та іншої технічної документації на основні засоби; наявність документів на основні засоби, що здані чи прийняті підприємством в оренду, на зберігання, у тимчасове користування.

70. При виявленні розбіжностей і неточностей у бухгалтерському обліку або технічній документації вносяться відповідні виправлення й уточнення.

71. Пунктом 1.2 передбачено, що інвентаризаційний опис складається за об`єктами основних засобів чи групами та окремо за кожною матеріально відповідальною особою.

72. Відповідно до п.1.5. у разі виявлення об`єктів, що не знаходяться на обліку, а також об`єктів, дані про які відсутні в обліку, до інвентаризаційного опису відсутні відомості і технічні показники про такі об`єкти вносяться, наприклад, так: про будівлі - зазначаються їх призначення, основні матеріали, з яких вони побудовані, об`єм (зовнішній чи внутрішній обмір), площа (загальна корисна площа), число поверхів, підвалів, напівпідвалів, рік побудови тощо. Оцінка виявлених об`єктів проводиться за справедливою вартістю.

73. Оскаржуваним приписом   №1 від 17.02.2020 року встановлено порушення позивачем   абзацу 4 частини 2 статі 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а саме ліквідатором інвентаризацію майнових активів ПП «Авалон 1» проведено неналежним чином.

74. Позивач при виявленні холодильного обладнання, не маючи відомостей, що це майно належить ПП «Авалон 1», мав діяти у відповідності до п.1.5 Розділу ІІІ Положення про інвентаризацію   та внести до інвентаризаційного опису відсутні відомості і технічні показники про такі об`єкти.

75. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції критично оцінив такі доводи апелянта 1, оскільки абзацом 4 частини 2 статі 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено обов`язок арбітражного керуючого провести інвентаризацію та оцінку майна саме банкрута.

76. З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

77.19 червня 2017 року арбітражним керуючим складено акт виявлення холодильного обладнання.

78. Відповідно до вказаного акту виявлене холодильне обладнання не обліковується на балансі ПП «Авалон 1», не передавалося ліквідатору ПП «Авалон1» попереднім керівництвом банкрута, документи на його придбання чи будь-які інші документи, які б слугували для включення його до ліквідаційної маси відсутні. При проведенні  інвентаризації майна ПП «Авалон 1» головою ліквідаційної  комісії ОСОБА_3 було повідомлено, що виявлене обладнання не належить ПП «Авалон 1», а є власністю третіх осіб.

79. Враховуючи, що згідно переданих документів від попереднього голови ліквідаційної комісії, а також даних та відомостей, отриманих від установ та органів, до яких звертався позивач були відсутні відомості про те, що зазначене майно може належати банкруту, позивачем не було внесено відомості про таке майно до інвентаризаційного опису.

80. Разом з тим, позивачем складено акт виявлення такого обладнання та  вживалися заходи щодо виявлення його власника шляхом направлення відповідних листів та звернень.

81. Крім того, зі змісту  Постанови Господарського суду Івано-Франківської області від 13.02.2017 року по справі №909/1060/16, якою ПП «Авалон 1» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру щодо нього, вбачається, що  головою ліквідаційної комісії ПП «Авалон 1» створено ліквідаційну комісію, якій доручено провести повну інвентаризацію основних засобів банкрута. За результатами проведеної інвентаризації встановлено, що ПП «Авалон 1»  володіє нерухомими майном, переліченим вище. Відомостей про холодильне обладнання не зазначено.

82. Щодо посилань апелянта 2 на довідку ДПІ у м.Івано-Франківську   про результати перевірки ПП «Авалон 1» з питань дотримання  вимог податкового, валютного та іншого законодавстваза період  з 01.01.2012 по 31.12.2014 року № 1349/09-15-22-02/32605791 від 31.03.2015 року та додаток №1 до акта про результати планової  виїзної перевірки з питань дотримання  вимог податкового, валютного та іншого законодавства в якому була зазначена інформація, що ПП «Авалон 1»  володіє власними основними засобами, зокрема: холодильне обладнання залишковою вартістю 5705 грн. , холодильне обладнання залишковою вартістю 5705 грн. , технологічне обладнання залишковою вартістю 320 грн., то колегія суддів критично ставиться до таких доводів, оскільки така довідка не може свідчити про наявність у боржника такого активу на момент відкриття провадження у справі про банкрутство та на час формування ліквідаційної маси, так як містить відомості про основні засоби станом на 31.12.2014 року.

83. Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність в діях позивача порушення абзацу 4 частини 2 статі 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки  станом на червень 2019 року були відсутні відомості щодо належності холодильного майна банкруту, а абзацом 4 частини 2 статті 41 Закону про банкрутство визначено обов`язок провести інвентаризацію та оцінку майна саме банкрута. А тому оскаржуваний припис правильно визнано судом першої інстанції протиправним. 

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

84.  Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

85. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

86. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

87. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

88 . Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

89. Переглянувши судове рішення в межах апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційні скарги   Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) та Спільного українсько-македонського підприємства ТОВ «Авалон»  слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційні скарги Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) та Спільного українсько-македонського підприємства ТОВ «Авалон» залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі  25 лютого 2021 року.

Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сушко О.О.    Залімський І. Г.