УХВАЛА

01 лютого 2021 року 
м. Київ
справа № 640/20374/19
адміністративне провадження № К/9901/2254/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А.  розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві (далі - ГУ ДПС) на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу,
УСТАНОВИВ:
18.01.2021 ГУ ДПС звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2020, в якій підставою касаційного оскарження зазначило пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
В обґрунтування вказаної підстави касаційного оскарження ГУ ДПС зазначає таке: суд апеляційної інстанції прийняв постанову, в якій не врахував усталену практику Верховного Суду щодо оскарження наказів про проведення позапланових перевірок, що висвітлена, зокрема, але не виключно, у постанові Верховного Суду від 11.11.2019 у справі № 826/22251/15. ГУ ДПС вказує, що суд апеляційної інстанції порушив норми статей 77, 90 КАС (не дав оцінку та не спростував доводи відповідача про правомірність наказу про проведення перевірки, який ОСОБА_1 оскаржила до суду; не дав оцінки доводам ГУ ДПС, що позивач ухиляється від сплати податків, доказом чого є кримінальне провадження № 42018000000002666).
Касаційна скарга не відповідає нормі пункту 4 частини другої статті 330 КАС, якою встановлено, що у касаційні скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
Підстава касаційного оскарження судового рішення, яку особа, що звертається з касаційною скаргою, відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС зазначає у касаційній скарзі, повинна відповідати підставам задоволення (або відмови у задоволенні) позову.
Підставою для задоволення позову суд апеляційної інстанції визнав ту обставину, що наказ про проведення перевірки ОСОБА_1 був прийнятим до отримання повідомлення пошти про невручення позивачу запиту ГУ ДПС від 11.02.219 № 13470/В/26-15-42-05-28 про надання інформації (наказ прийнято 14.03.2019, а запит був повернутий відповідачу як невручений 15.03.2019).
Цій обставині суд апеляційної інстанції дав правову оцінку як такій, що свідчить про не відповідність наказу від 14.03.2019 № 3197 абзацу третьому пункту 73.3 статті 73 Податковому кодексу України.
Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 11.11.2019 у справі № 826/22251/15 висновок Верховного Суду зроблений у інших правовідносинах (підставою для відмови у задоволенні позову про визнання протиправним наказу про проведення перевірки суд апеляційної інстанції визнав ту обставину, що за результатами перевірки були прийняті податкові повідомлення-рішення, а тому позивач обрав неправильний спосіб захисту порушеного права). 
Так само, інших правовідносин стосуються і висновки Верховного Суду у постановах від 02.04.2019 у справі № 1340/4044/18, від 02.10.2018 у справі № 820/4703/17, від 12.02.2019 у справі № 807/89/16, від 14.03.2018 у справі № 805/3203/17-а, від 18.07.2019 № 0440/5993/18, від 28.03.2018 у справі № 822/2770/17. 
Враховуючи, що ГУ ДПС не зазначило у касаційній скарзі постанову Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України у подібних правовідносинах, що не був врахований апеляційним судом (як це вимагається нормою абзацу другого пункту 4 частини другої статті 330 КАС), касаційна скарга не може вважатися такою, в якій зазначені підстави касаційного оскарження. 
З урахуванням змін до     глави 2 розділу ІІІ КАС, які набрали чинності з 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої     статті 332 КАС      касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Враховуючи викладене, касаційна скарга ГУ ДПС підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2020.
Керуючись пунктом 4 частини другої статті 330, пунктом 4 частини п`ять статті 332, статтею 359 КАС,-  
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2020 повернути.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя	Є.А. Усенко