справа № 361/5158/20                    
головуючий у суді І інстанції Дутчак І.М.
провадження № 22-ц/824/1503/2021
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
01 лютого 2021 року                                                                                     м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Мостової Г.І.
суддів: Сержанюка А.С., Слюсар Т.А.,
за участю секретаря судового засідання Сердюк К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2020 року
за заявою ОСОБА_1 про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа
у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення та дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кузя Олександра Родіоновича, заінтересована особа: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», -
в с т а н о в и в :
У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на рішення та дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кузя О.Р., заінтересована особа АТ КБ «Приватбанк».
05 серпня 2020 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 361/6443/15-ц, виданого 17 січня 2019 року Броварським міськрайонним судом Київської області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 27 645,70 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 597 423 грн 58 коп., що проводиться приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кузь О.Р. у виконавчому провадженні                           № 60835791.
В обґрунтування заяви зазначала, що 09 грудня 2019 року постановою приватного виконавця Кузя О.Р. на виконання виконавчого листа № 361/6443/15-ц, виданого 17 січня 2019 року Броварським міськрайонним судом Київської області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 27 645,70 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ на дату розрахунку складає 597 423 грн 58 коп., відкрито виконавче провадження № 60835791. 
У рамках цього виконавчого провадження приватним виконавцем було винесено постанови про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсії, стипендію та інші доходи боржника, про стягнення з боржника основної винагороди від 09 грудня                     2019 року, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 25 березня, 13 травня, 03 червня 2020 року та про арешт коштів боржника від 03 червня 2020 року. 
23 липня 2020 року  ОСОБА_1 , отримавши подання приватного виконавця Кузь О.Р. про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, дізналася про відкриття виконавчого провадження № 60835791, будь-яких постанов приватного виконавця по цьому виконавчому провадженню до цього часу заявник не отримувала. 28 липня  2020 року  її представник ознайомився з вказаним виконавчим провадженням та дізнався  про його відкриття. 
Вважаючи, що постанова про відкриття виконавчого провадження                          № 60835791 від 09 грудня 2019 року винесена з порушенням правил територіальної юрисдикції, 03 серпня 2020 року заявник звернулася до суду зі скаргою на рішення та дії приватного виконавця Кузя О.Р. 
У поданій скарзі заявник просить визнати незаконною та скасувати, зокрема, і постанову про відкриття цього виконавчого провадження. Посилається на те, що навіть у разі задоволення її скарги існує ризик порушення її прав та прав її малолітньої дитини, у зв`язку зі зверненням приватного виконавця з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами у виконавчому провадженні № 60835791, що перебуває у провадженні суду, оскільки у ході цього виконавчого провадження може бути реалізована частка виділеного нерухомого майна. 
Враховуючи зазначені обставини справи, просила суд на підставі пункту 15 постанови № 6 від 07 лютого 2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» здійснити забезпечення вказаної вище скарги шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 361/6443/15-ц, виданого 17 січня 2019 року Броварським міськрайонним судом Київської області, що проводиться приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кузь О.Р. у виконавчому провадженні № 60835791.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2020 року задоволено заяву ОСОБА_1 . 
Зупинено стягнення на підставі виконавчого листа № 361/6443/15-ц, виданого 17 січня 2019 року Броварським міськрайонним судом Київської області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 27 645,70 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 597 423 грн 58 коп., що проводиться приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кузь О.Р. у виконавчому провадженні № 60835791.
Суд першої інстанції обґрунтував свої висновки тим, що наявні підстави для зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 60835791, оскільки викладені у заяві ОСОБА_1 обставини щодо забезпечення скарги та невжиття заходів щодо зупинення стягнення може порушити її права у виконавчому провадженні.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, АТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 .
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, винесена внаслідок неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи та невідповідністю висновків суду першої інстанції обставинам справ, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права з огляду на таке.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що наявні достатні підстави для її задоволення.
ОСОБА_1 не надала жодних доказів на підтвердження вимог, заявлених в заяві про забезпечення скарги, посилання на потенційну можливість порушення її прав у виконавчому провадженні не є достатньою підставою для задоволення заяви.
В такий спосіб ОСОБА_1 ухиляється від виконання судового рішення, а суд першої інстанції у порушення норм частини 7 статті 153 ЦПК України при винесенні оскаржуваної ухвали наведеним правовим положенням в контексті спірних правовідносин надано не було, лише зазначив про наявність підстав для зупинення виконавчого провадження, оскільки викладені у заяві ОСОБА_1 обставини щодо забезпечення скарги та невжиття заходів щодо зупинення стягнення може порушити її права у виконавчому провадженні.
Заявник припускає, що невжиття заходів забезпечення скарги може порушити її права у виконавчому провадженні проте доказів цієї обставини суду надано не було.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Саража С.В. подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.
Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги,  вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до положень частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до частин 1-3 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Оскаржуване судове рішення вказаним вимогам не відповідає з огляду на таке.
Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачені статтею 150 цього Кодексу,  заходи  забезпечення позову.
Відповідно до п. 6 частини 1 статті 150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
Таким чином, відповідно до глави 10 ЦПК України, суд вирішує питання саме про забезпечення позову.
Разом з тим, колегія апеляційного суду враховує, що  ОСОБА_1 подала до суду  заяву про вжиття заходів забезпечення не позову, а  скарги на рішення та дії приватного виконавця.
 Отже, підстави для вжиття, передбачених статтею 150 ЦПК України,  заходів забезпечення позову за скаргою на рішення та дії приватного виконавця, - у суду відсутні.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Враховуючи викладене, колегія апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2020 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.
Враховуючи вищенаведені правові  норми та розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову за скаргою на рішення та дії приватного виконавця, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.
Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.
Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2020 року скасувати з ухвалення нового судового рішення.
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 361/6443/15-ц, виданого 17 січня 2019 року Броварським міськрайонним судом Київської області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 27 645,70 доларів США, що в еквіваленті за курсом Національного банку України на дату розрахунку становить 597 423 грн 58 коп., що проводиться приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кузь О.Р. у виконавчому провадженні № 60835791.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її проголошення.  Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Головуючий                                                                                     Г.І. Мостова
 
Судді                                                                                             А.С. Сержанюк
 
                                                                                                                  Т.А. Слюсар