УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №278/2837/20 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В. 
Категорія  ст. 173 КУпАП Доповідач Ляшук В. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        25 лютого 2021 року м.Житомир
Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретарів Гончарука С.С., Кусковської Т.А., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Грабчука О.В., потерпілого ОСОБА_2 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 , непрацюючого 

в с т а н о в и в :

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 10 листопада 2020 року  ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн. 

Відповідно до постанови, 12 жовтня 2020 року о 22 год. гр. ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в СТ «Кам`янське» в АДРЕСА_2 , розбив сокирою чотири склопакети у вікнах вказаного будинку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

На постанову суду ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вказує, що суд розглянув справу у його відсутність, належним чином не повідомив його про час та місце розгляду справи, копію постанови суду він отримав по пошті лише 02.12.20 р., а тому вважає, що строк пропущений з поважних причин та просить його поновити.
ОСОБА_1 оспорює фактичні обставини справи та вказує, що він не вчиняв правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. 
Вказує, що 12.10.2020        р. близько 22:00 год. він перебував у дворі свого володіння та побачив, як по вулиці пробігли троє чоловіків повз його будинок.
В подальшому, вони повернулись і зайшли до його подвір`я та звинуватили його в тому, що він нібито побив вікна в буд. АДРЕСА_2 . На його заперечення, вони почали його бити та ображати словами нецензурної лайки.
Також, зазначає, що на його виклик приїхав екіпаж поліції, він намагався розповісти поліцейському ОСОБА_3 обставини справи, однак він його не слухав, а навпаки почав звинувачувати у хуліганстві, пошкодженні вікон сусіда. Потім ОСОБА_3 самовправно зайшов до його подвір`я та забрав сокиру, яку він використовує по домогосподарству.
Через два дні після цього він знову подзвонив на лінію «102» і попросив їх приїхати, щоб розібратись у даній ситуації. На виклик приїхав екіпаж поліції, серед яких був поліцейський ОСОБА_4 , який також його звинуватив у побитті вікон, а захисту від нього він не отримав. 
Вказані обставини можуть підтвердити свідки його дружина ОСОБА_5 та сусідка ОСОБА_6 .
Вважає, що постанова суду є незаконною, оскільки вона прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також із порушенням його права на захист та права на справедливий суд.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтвердження доводів апеляційної скарги, пояснення потерпілого ОСОБА_2 , пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними та такими, що дають підстави для поновлення, строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про своєчасне та належне вручення (отримання) ОСОБА_1 копії постанови суду, а розгляд справи проводився у його відсутність.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

Статтею 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом в порушення вищезазначених вимог не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173 КУпАП проводиться за обов`язкової участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи цих вимог закону не врахував, розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 , що є істотним порушенням вимог закону та безумовною підставою для скасування судового рішення.

Як встановив суд, 12 жовтня 2020 року о 22 год. гр. ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в СТ «Кам`янське» в с.Іванівка, Житомирського району, по вул. Головній, 60, розбив сокирою чотири склопакети у вікнах вказаного будинку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Про те, зазначені обставини не підтверджують докази, які суд поклав в обґрунтування свого висновку, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення; письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_7 . 

Об`єктивна сторона, правопорушення, визначеного ст. 173 КУпАП передбачає відповідальність за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП є недоведеною з таких підстав.

Зі змісту заяви про правопорушення та письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 слідує, що він вияв пошкодження вікон у своєму будинку, а поблизу будинку побачив ОСОБА_1 , у якого руки були в крові, а на ногах одягнуті кульки, ОСОБА_1 заперечував свою причетність до цих дій, а на порозі його будинку вони виявили сокиру та молоток.

Письмові пояснення свідка ОСОБА_7 є аналогічними поясненням потерпілого ОСОБА_2 .

Однак, на думку апеляційного суду ці докази не доводять вину ОСОБА_1 , оскільки у них відсутні фактичні дані, які свідчили про те, що саме ОСОБА_1 вчинив хуліганські дії. Потерпілий ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_7 обставин розбиття вікон не бачили, а знаходження ОСОБА_1 поблизу свого будинку і наявність у нього в господарстві молотка та сокири, також не є переконливим доказом, що підтверджує його вину.
Інші обставини зазначені у поясненнях цих осіб, а зокрема кров на руках чи наявність порізів не підтверджується іншими доказами, якими могли бути протоколи огляду, висновки експертиз, фото та відеофіксація, тощо.
Потерпілий ОСОБА_2 , в суді апеляційної інстанції пояснив, що не бачив особисто як здійснювалися хуліганські дії, а про причетність ОСОБА_8 дізнався від іншої особи прізвища якого не вказав. 

Інших доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення не надала.

В суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 пояснив, що він 12 жовтня 2020 року виїжджав на місце за викликом ОСОБА_2 , в складі наряду та складав протокол про адміністративне правопорушення. Про причетність ОСОБА_1 до розбиття вікон зробив висновок з пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , які вказували на нього, а також по наявності на його руках подряпин та решток скла на сокирі.
Однак, суд апеляційної інстанції не може визнати вказаний доказ належним, оскільки таку інформацію особа, яка є працівником поліції зробила на підставі пояснень осіб, які не були очевидцями, а доказів які б підтверджували наявність слідів правопорушення, що можуть вказувати на причетність ОСОБА_1 у справі не має. 

В суді апеляційної інстанції досліджувався відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, в якому не зафіксовано об`єктивних даних про вчинення ОСОБА_1 хуліганських дій. Даних, які б свідчили про те, що на руках ОСОБА_1 , на предметах (сокира, молоток) були залишки скла, сліди крові, відеозапис не містить. З відезапису вбачається, що ОСОБА_1 заперечував свою вину, показував свої руки працівнику поліції.
ОСОБА_1 , на думку апеляційного суду дійсно мав ознаки алкогольного сп`яніння (незв`язна мова, поведінка, що не відповідає обстановці). Він самостійно запросив працівників поліції до свого будинку, фізичного впливу до нього працівники поліції не застосовували, вони залишили будинок після того як він наказав їм вийти.
Вказані обставини, на думку апеляційного суду спростовують доводи ОСОБА_1 про перевищення працівниками поліції своїх повноважень, однак не містять жодної інформації про вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, за обставин викладених в протоколі.

Пояснення двох свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , які були допитані в суді апеляційної інстанції за клопотанням сторони захисту, жодної інформації щодо обставин викладених в протоколі не містять.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що уповноваженою на складання протоколу особою та судом першої інстанції при прийнятті рішення не були дотримані вимоги закону про всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. 

Будь-які належні і допустимі докази, які б підтвердили обставини вчинення  ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП в матеріалах справи відсутні, висновки суду ґрунтуються виключно на припущеннях.

З врахуванням наведеного, постанова судді щодо  ОСОБА_1  не може вважатися законною та підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Поновити  ОСОБА_1  строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити.
Постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 10 листопада 2020 року щодо  ОСОБА_1  скасувати.
Прийняти нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1  закрити за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського
 
апеляційного суду                                                         В.В. Ляшук