ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/10637/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Вєкуа Н.Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  02 березня 2021 року                                                                                            м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                     судді-доповідача    Кузьменка В. В.,
                                     суддів Василенка Я. М., Ганечко О. М., 
 за участю секретаря Кірієнко Н. Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним  позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.01.2021, - 

В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України м. Києві, в якому просив визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо відмови у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року №02.7/34-23 та  зобов`язати здійснити позивачу з 01 січня 2020 року перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 80 відсотків від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року №02.7/34-23.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.06.2020 позов задоволено повністю. 
Також, вирішено встановити судовий контроль за виконанням судового рішення    та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві протягом 1 місяця з дня набрання рішенням законної сили подати суду звіт про виконання судового рішення в частині здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 з 01 січня 2020 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 80 відсотків від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року № 02.7/34-23.
13.10.2020 до суду надійшов звіт від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.06.2020 у справі №640/10637/20.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.12.2020 визнано судове рішення в адміністративній справі №640/10637/20 - невиконаним; встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві новий строк для подання суду звіту про виконання судового рішення в адміністративній справі №640/10637/20 - до 15.12.2020; попереджено начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Дзядевич Ларису Вікторівну про застосування штрафу за невиконання вимог даної ухвали та призначено судове засідання для розгляду звіту на 15.12.2020.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.12.2020 за результатами розгляду звіту Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про виконання рішення суду в адміністративній справі №640/10637/20 визнано судове рішення в адміністративній справі №640/10637/20 - невиконаним.
Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві новий строк для подання суду звіту про виконання судового рішення в адміністративній справі №640/10637/20 - до 20.01.2021.
Накладено на відповідального за виконання рішення - начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві ОСОБА_2 штраф у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 42 040, 00 грн. за невиконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.06.2020 року по справі №640/10637/20.
20.01.2021 відповідачем було надано суду новий звіт про виконання рішення суду.
Зазначено, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 червня 2019 року по справі № 640/10637/20 ОСОБА_1 проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та з 01.01.2020 розмір щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 становить 168 160,00 грн.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.01.2021 за результатами розгляду звіту Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про виконання рішення суду в адміністративній справі №640/10637/20 визнано рішення суду не виконаним та повторно встановлено відповідачу строк для подання звіту про виконання рішення суду у справі №640/10637/20, а також накладено штраф на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за невиконання рішення суду у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 90 800, 00 грн. за невиконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.06.2020 року по справі №640/10637/20.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права. При цьому зазначаючи, що судом неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені в ухвалі суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи.
В судове засідання з`явився представник апелянта, підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу суду. Позивач просив залишити без змін ухвалу суду посилаючись на доводи, викладені в письмовому відзиві на скаргу.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи,  доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З матеріалів справи вбачається, що представником відповідача 20.01.2020 було надано суду новий звіт про виконання рішення суду у цій справі, в якому зазначено, що заборгованість в частині присудження виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в межах суми стягнення за один місяць за період з 01.01.2020 по 31.01.2020, нараховано в сумі 123  765, 76 грн та перераховано на поточний рахунок, який відкритий в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на серпень місяць з датою виплати 24 число.
За період 01.02.2020 по 31.10.2020 сума заборгованості складає 1113891,84грн.
Виконання вказаного рішення було взято на облік у реєстрі судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Виплата заборгованості за рішенням суду в сумі 1113 891,84 грн. буде здійснена в межах бюджетних асигнувань виділених на цю мету.
З листопада 2020 року розмір довічного грошового утримання ОСОБА_1  виплачується в новому розмірі, що не заперечується сторонами.
Водночас, виплата перерахованої пенсії мала проводитись в новому розмірі вже з вересня місяця, проте, ані в вересні, ані в жовтні місяці позивачеві не було виплачено грошове забезпечення судді у відставці в новому розмірі 168 160, 00 грн., в супереч рішенню  Окружного адміністративного суду м. Києва, яке набрало законної сили 15.09.2020.
Отримання позивачем в вересні та жовті місяці 2020 року грошового забезпечення судді у відставці в розмірі 44 394, 00 грн. підтверджується довідкою про розмір призначеної та виплаченої пенсії, наданої відповідачем разом зі звітом про виконання рішення, та свідчить про невиконання в повному обсязі рішення станом на 20.01.2021.
Обов`язковість рішень суду гарантується Конституцією і законами України, та є однією з головних засад судочинства, визначених положеннями ст. 129 Конституції України.
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40). 
З метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення.
Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.
За приписами статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).
Колегія суддів враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» установлено спеціальний порядок виконання судових рішень щодо нарахування пенсійних виплат (Порядок №649).  
Згідно з п. 2 вказаної постанови для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних та інших пов`язаних з ними виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією   постановою.
Відповідно до п. 1 Порядку № 649 він визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.
Норми Порядку вказують на те, що виплата коштів за судовими рішеннями, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування пенсійних виплат, фінансується саме з державного бюджету, а виділення коштів для фактичного проведення виплати здійснюється в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету.
Разом з тим, згідно з рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2020 року у справі № 640/5248/19 п.п. 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» були визнані протиправними та нечинними.
Також колегією суддів не приймаються доводи Пенсійного органу про відсутність бюджетних асигнувань для виплати нарахованої за судовим рішенням суми як на обставину, що звільняє його від відповідальності за невиконання судового рішення, так як такі твердження не підтверджені жодним належним доказом, яким можливо встановити обсяги відповідних фінансувань, плани їх надходження та графік погашення вказаних виплат.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 20 січня 2020 року у справі № 420/3705/19.
Колегія суддів звертає увагу, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Megadat.com S.r.l. проти Молдови», «Москаль проти Польщі»).
Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок.
Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення «Москаль проти Польщі»).
Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії»).
Посилання апелянта на те, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом накладення штрафу за невиконання рішення суду та що це не захищає право особи на отримання бюджетних коштів, не заслуговують на увагу, оскільки у даній справі підтверджено невиконання рішення суду яке набрало законної сили, за  що передбачена відповідальність згідно зі ст. 382 КАС України.
Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб місцевих органів виконавчої влади, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 6 КАС України в порядку адміністративного судочинства.
Конституційним Судом України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 було наголошено на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Відтак, відповідач не може уникати своїх обов`язків покладених на нього державою.
Судом першої інстанції вірно зроблено висновок, що звіт, поданий до суду 20.01.2021, не може свідчити про належне виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві судового рішення від 25.06.2020 та є всі передбачені законом підстави для накладення штрафу за невиконання рішення суду.
З урахуванням того, що звіт подається відповідачем втретє та виконання рішення визнається судом неналежним, колегія вважає правомірним висновок суду першої інстанції про накладення на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві штрафу у розмірі 90 800, 00 грн.
Приймаючи до уваги кожен аргумент учасників процесу, колегія суддів приходить висновку, що судом першої інстанції при вирішенні спірного питання було повно з`ясовано обставин, що мають значення для справи, та відсутні правові підстави для скасування оскарженої ухвали суду.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,  -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.01.2021 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії  - залишити без задоволення.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.01.2021 - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:                                                                        В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                            Я. М. Василенко

                                                                                                    О. М. Ганечко

Повний текст постанови виготовлено 05.03.2021