П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 р.	м. Одеса	Справа № 420/7468/20	

 	                     Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М.Г.                      рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса                      26 жовтня 2020 року	

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача:                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,
при секретарі                                                            Голобородько Д.В.,
за участі представника Іллічівської місцевої прокуратури

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року, у справі за позовом заступника керівника Іллічівської місцевої прокуратури до Калаглійської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, за участі третьої особи - ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заступник керівника Іллічівської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Калаглійській сільській раді Овідіопольського району Одеської області, а саме: визнання протиправним та скасування рішення № 728-V від 20 січня 2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 .
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року задоволено позовні вимоги.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням третьою особою подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, так як апелянту правомірно надано дозвіл на розробку землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність оскаржуваним рішенням сільської ради.
При цьому, апелянт зазначає, що оскаржуване рішення прийнято сільською радою, як колегіальним органом, з дотриманням встановленої процедури голосування депутатів та без порушення вимог чинного законодавства.
Також, апелянт вважає, що оскаржуване рішення є ненормативним актом правозастосування, який вичерпав свою дію після завершення процедури формування земельної ділянки та внесення про неї відомостей до кадастру, а тому таке рішення не може бути скасоване у судовому порядку.
В свою чергу, прокуратурою подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, так як сільською радою порушено вимоги чинного законодавства при прийнятті оскаржуваного рішення.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення - скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 січня 2020 року ОСОБА_1 до Калаглійської сільської ради Овідіопольського району Одеської області подано заяву, в якій він просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, загальною площею 2,000 га, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Калаглійської сільської ради (в межах населеного пункту), за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.93).
В свою чергу, 20 січня 2020 року Калаглійською сільською радою Овідіопольського району Одеської області на XLІІІ сесії розглянуто заяву ОСОБА_1 та додані до неї матеріали, враховуючи рекомендації, що наведені у протоколах засідання постійної депутатської комісії з питань аграрної політики, земельних відносин та адміністративно-територіального устрою, з питань майнових відносин, житлово-комунального господарства, будівництва № 9 від 05 грудня 2019 року та № 10 від 20 січня 2020 року, рішення Виконавчого комітету Калаглійської сільської ради «Про присвоєння адреси земельним ділянкам, загальною площею: 2,000 га кожна, за цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Калаглійської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (в межах населеного пункту) по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , з метою подальшої передачі безоплатно у власність громадянам» № 44 від 16 грудня 2019 року, прийнято рішення «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею: 2,000 га, за цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Калаглійської сільської ради (в межах населеного пункту) за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 » № 728-V (а.с.20).
Не погоджуючись з правомірністю прийнятого рішення сільської ради заступник керівника Іллічівської місцевої прокуратури звернувся до суду з даним адміністративним позовом 
За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог та визнано протиправним оскаржуване рішення сільської ради, так як сільською радою визнано позовні вимоги прокуратури, з чим не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 189 КАС України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Частиною 5 вказаної статті встановлено, що суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.
Між тим, згідно ч. 7 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Частиною 8 вказаної статті встановлений, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.
Частиною 9 вказаної статті встановлений, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Колегією суддів встановлено, що заступником керівника Іллічівської місцевої прокуратури оскаржено рішення Калаглійської сільської ради Овідіопольського району Одеської області № 728-V від 20 січня 2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 .
В даному випадку, задовольняючи позовні вимог судом першої інстанції встановлено, що Калаглійською сільською радою Овідіопольського району Одеської області визнано поданий прокурором позов у своєму відзиві, що згідно ст. 189 КАС України є підставою для задоволення позовних вимог.
В свою чергу, перевіряючи законність та обґрунтованість відповідного рішення суду, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, з аналізу вищевикладених положень КАС України вбачається, що факт визнання відповідачем позовних вимог не є безумовною підставою для задоволення позовних вимог.
При цьому, суд може прийняти визнання позову суб`єктом владних повноважень лише у випадку коли таке визнання не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси.
В даному випадку, як зазначено вище та встановлено судом першої інстанції, оскаржуване рішення сільської ради прийнято за заявою та в інтересах ОСОБА_1 , а тому на переконання колегії суддів, скасування такого рішення без надання загоди відповідною особою, безумовно порушить право відповідної особи на виготовлення проекту землеустрою та його інтереси щодо отримання відповідної земельної ділянки у власність.
При цьому, подання третьою особою відзиву на позовну заяву є лише правом третьої особи, нереалізація якого не є безумовним підтвердженням того, що така особа погоджується з позовними вимогами прокуратури.
Крім того, колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення сільської ради прийнято сільською радою, як колегіальним органом, шляхом проведення відповідного голосування більшістю депутатів ради.
В свою чергу, у поданому відзиві сільської ради, який підписано сільським головою, зазначається, що на його переконання депутати мали прийняти рішення про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою (а.с. 82).
Тобто, колегія суддів вважає, що викладена у відзиві правова позиція може не співпадати з висновками сільської ради, як колегіального органу.
Тому, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних лише на підставі отриманого відзиву суб`єкта владних повноважень.
В свою чергу, надаючи правову оцінку заявленим заступником прокурора місцевої прокуратури позовним вимогам, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
В даному випадку, подання даного адміністративного позову обґрунтовано заступником прокурора місцевої прокуратури тим, що оскаржуване рішення сільської ради порушує інтереси держави, а також тим, що прокуратура є єдиним органом державної влади, який може здійснювати контроль за прийняттям рішень органами місцевого самоврядування.
В свою чергу, колегія суддів зазначає, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, так як прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту.
Між тим, з приводу наявності порушеного права держави та необхідності  його судового захисту у межах спірних правовідносин, колегія суддів зазначає наступне.
Так, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є рішенням, без якого не може бути реалізовано право особи на отримання земельної ділянки у власність або користування. 
Відсутність у будь-кого (крім власника земельних ділянок) прав чи обов`язків у зв`язку із прийняттям оскаржуваного рішення не породжує для відповідної особи і права на його захист, тобто на право звернення із адміністративним позовом.
В даному випадку, аналізуючи вищевказані приписи ЗК України, колегія суддів зазначає, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, що фактично вказує про відсутність обтяжень земельної ділянки у такому випадку.
Тобто, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою з приводу відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність або користування (оренду).
Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року (справа № 21-358а13) та від 07 червня 2016 року (справа № 820/3507/15).
Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно наданих прокуратурою пояснень та листа від 16 червня 2020 року (а.с. 85) вбачається, що на виконання оскаржуваного рішення  Держгеокадастром сформовано земельну ділянку на підставі відповідного проекту землеустрою.
Тому, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення, яке реалізовано, шляхом формування земельних ділянок у земельному кадастрі на підставі вже виготовлених проектів землеустрою, вичерпало свою дію та вже не може породжувати негативних правових наслідків, зокрема, інтересам держави.
В даному випадку, вказаний висновок колегії суддів відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 05 березня 2019 року (справа №806/602/18).
Тому, навіть за умови порушення процедури прийняття оскаржуваного рішення сільською радою, дотримання якої не перевірялось судом першої інстанції, колегія суддів вважає, що таке рішення не може бути скасовано у судовому порядку на даному етапі спірних правовідносин.
При цьому, на переконання колегії суддів, встановлена прокуратурою неможливість передачі спірної земельної ділянки у власність третій особі має перевірятись органами місцевого самоврядування на подальших етапах передачі у власність спірної земельної ділянки за виготовленим проектом землеустрою.
Внаслідок чого, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою третій особі, яке виконано останньою, не порушує зазначених позивачем інтересів держави стосовно земельної ділянки комунальної власності та виключає можливість судового захисту інтересів держави, зокрема, за позовом прокурора, на даній стадії спірних правовідносин.
В даному випадку, вказаний висновок колегії суддів відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 05 березня 2019 року (справа №806/602/18).
Тому, враховуючи допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року та прийняти у справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог заступника керівника Іллічівської місцевої прокуратури.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складання повного судового рішення, відповідно до вимог ст. 243 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 17 лютого 2021 року.

   Головуючий суддя 	 	Яковлєв О.В.	
   Судді	    	Градовський Ю.М.   Крусян А.В.