Номер провадження: 22-ц/813/2745/21 
Номер справи місцевого суду: 522/10194/20
Головуючий у першій інстанції Бондар В.Я.
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2021 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого Князюка О. В.,
суддів: Заїкіна А. П., Погорєлової С.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Одеса цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

Позивач, ОСОБА_1 , 25.06.2020 року звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 40 000 грн., також просила стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 15 000 грн., та витрати по сплаті перекладу документів у розмірі 870 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що з 30.12.2018 року позивач та відповідач проживають окремо. Донька проживає з матір`ю. Відповідач маючи достатній дохід не виконує свого обов`язку щодо утримання доньки, у добровільній формі сторонам спір вирішити не вдалося. Відповідач співпрацює з крюїнговою компанією ТОВ «Акомарін», яка займається посередництвом в працевлаштуванні українських моряків на нафтових, хімічних танкерах газовозах. За 2019 рік відповідач отримав заробітку у сумі 94074,75 доларів США, що в місяць становить 7839,56 доларів США, тому відповідач взмозі сплачувати аліменти у розмірі 40 000 грн. щомісячно.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 липня 2020 року позовні вимоги  ОСОБА_1 було задоволено частково, постановлено:
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, тобто з 25.06.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) витрати понесені на переклад документів у розмірі 870 (вісімсот сімдесят) гривень.
В іншій частині позову – відмовити.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з аліментів на утримання дитини, у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з  ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що позивачем не наведено та не доказано які гуртки, курси та інші засоби розвитку дитини відвідує донька ОСОБА_5 , які вимагають щомісячного утримання у розмірі 80 000 грн. (по 40 000 грн. з обох батьків), враховуючи відсутність доказів особливого утримання доньки, виходячи з того, шо розмір аліментів має бути достатнім та враховуючи, перебування у власності позивача достатньої кількості нерухомого майна та розмір заробітної плати відповідача, зважаючи на рекомендований розмір аліментів, суд дійшов висновку, що стягненню підлягають аліменти в розмірі 6000 грн.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу
01 вересня 2020 року ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 липня 2020 року, відповідно до якої апелянт просить – скасувати зазначене рішення та ухвалити нове яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 40 000 гривень щомісяцно з подальшою індексацією відповідно до закону починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.
При цьому посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було допущено неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Апелянт вказує, що судом першої інстанції не враховано, що кошти, які знаходяться на рахунку відкритому відповідачем на ім`я доньки, знаходяться у відповідача, оскільки ним не було надано позивачу банківську картку та пін код, у зв`язку з чим ствердження щодо отримання позивачкою матреіальної допомоги від відповідача не відповідають дійсності.
Також зазначає щодо невірного тлумачення судом першої інстанції постанови Верховного суду у справі №520/6802/18 від 15.07.2020 року.
Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції, що нею було надано докази підтвердження заробітної плати відповідача у розмірі 7 839,56 доларів США на місяць та виходячи із вказаних доховів відповідача заявлений позивачкою розмір аліментів не суперечить чинному законодавству.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

19 листопада 2020 року ОСОБА_3 було подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
При цьому посилаючись на те, що вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та необгрунтованими, а рішення Приморського районного суду м. Одеси таким, що прийняте з додерженням норм матеріального та процесуального права.
Вказує, що суд першої інстанції обгрунтовано визначив розмір аліментів на утримання дитини у сумі 6000 гривень, виходячи з того, що такий розмір аліментів є достатнім для гармонійного розвитку дитини з урахуванням положень сімейного законодавства України, яке встановлює рівний обовязок батьків щодо виховання, зокрема й утримання дитини.
Відповідач наголошує на тому, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивачка зверталась до нього щодо надання доступу до рахунків, відкритих на ім`я дитини.
Зазначає, що посилання скаржника на ту обставину, що відповідач має змогу сплачувати на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 40 000 гривень щомісячно, виходячи виключно з того, що ОСОБА_3 працює на іноземних суднах та отримує достатню заробітну плату, не є переконливими, оскільки робота моряка не є постійною зі стабільною заробітною платою та залежить від ринку праці, яка надається крюінговими компаніями з урахуванням різних умов контрактів.
Доводи ж апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції передчасно врахував позицію відповідача про знаходження всього майна, купленого за кошти відповідача, у фактичному користуванні ОСОБА_1 , оскільки Приморським районним судом м. Одеси слухається справа №522/8676/20 про поділ цього майна подружжям, так як в оскаржуваному рішенні не зазначено, що вказані обставини є підставою для зменшення аліментів. 
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року було відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та визначено порядок розгляду справи у відповідності до ст. 369 ЦПК України.
04 березня 2021 року справу було призначено до розгляду.
Відповідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що 15.07.2009 рокі між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 , видане Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. ОСОБА_7 взяла прізвище чоловіка як ОСОБА_8 .
Під час шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_6 у сторін народилася донька – ОСОБА_4 , про що Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції складено актовий запис №1174 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 .
З довідки про реєстрацію місця проживання особи вбачається, що ОСОБА_4 з 06.03.2018 року проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
З матеріалів справи вбачається та визнається відповідачем, що ОСОБА_3 працює моряком на іноземних судах. Зокрема, станом на час розгляду справи відповідач працює в компанії Anthony Veder Rederijzaken B.V. на посаді механіка першого класу, тривалість контракту 10 тижнів та наступна посадка на судно запланована 25.07.2020 року.

Мотивувальна частина

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.
Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
П. п. 3, 4 ч. 1ст. 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції оскаржується, та відповідно переглядається судом апеляційної інстанції в частині розміру стягнутих аліментів.
Стягуючи 6 000 грн на дитину аліментів, районний суд виходив з обґрунтованості, справедливості і розумності вказаної суми та з рівності сторін .
Судом першої інстанції також взято до уваги те, що позивачем не наведено та не доказано які гуртки, курси та інші засоби розвитку дитини відвідує донька ОСОБА_5 , які вимагають щомісячного утримання у розмірі 80 000 грн. (по 40 000 грн. з обох батьків).
Колегія не погоджується із розміром аліментів, визначеним судом першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 50 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.
Принцип 2 Декларації прав дитини 1959 року та Конвенції про права дитини 1989 року визначають, що дитина повинна перебувати під особливим захистом, їй повинні бути надані всі можливості та умови для фізичного, психічного та соціального розвитку.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.
Статтею 9 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України за № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі М.С. проти України, при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.
Під час вирішення такої категорії справ судам слід керуватись статтею 51 Конституції України, яка гарантує кожному із подружжя рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Схожа норма міститься також у частині шостій статті 7 Сімейного кодексу України, відповідно до якої рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї є однією із загальних засад регулювання сімейних відносин. Це узгоджується із практикою ЄСПЛ, який неодноразово наголошував, що батьки повинні мати рівні права у спорах про опіку над дітьми, і жодні презумпції, які ґрунтуються на ознаці статі, не повинні братись до уваги (рішення у справі Зоммерфельд проти Німеччини від 08 липня 2003 року, Цаунеггер проти Німеччини від 03 грудня 2009 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
За приписом ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно з вимог ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
З матеріалів справи вбачається та визнається відповідачем, що ОСОБА_3 працює моряком на іноземних судах. Зокрема, станом на час розгляду справи відповідач працює в компанії Anthony Veder Rederijzaken B.V. на посаді механіка першого класу, тривалість контракту 10 тижнів та наступна посадка на судно запланована 25.07.2020 року.
В матеріалах справи наявні контракти за 2015-2019 роки, укладені між відповідачем та компанією «Anthony Veder Rederijzaken B.V.». (а.с. 44-64)
Відповідно до умов контрактів за 2019 рік, загальна заробітна плата ОСОБА_3 на борту складає, 13937 доларів США на місяць.
В матеріалах справи також наявні наступні докази:
-копія закордонного паспорту ОСОБА_3 з відповідними позначками про перетинання державного кордону з 2013 року по 2019 рік; (а.с. 22-26)
-копія посвідчення особи моряка ОСОБА_3 з відповідними відомостями щодо дати та місця найняття з 2013 року по 2019 рік; (а.с.16-19)
-копії свідоцтв про підвищення кваліфікації ОСОБА_3 , починаючи з 2007 року; (а.с. 27-30)
-копії свідоцтв фахівця ОСОБА_3 ; (а.с. 31-41)
-копія диплому механіка першого розряду ОСОБА_3 ; (а.с. 43)
Таким чином, в матеріалах справи достатньо доказів, які підтверджують, що відповідач працює моряком, та отримує заробітну плату, достатню для виплати аліментів. 
Суд вбачає, що відповідач є працездатною людиною та спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини, сума вказаних аліментів повинна відповідати його матеріальному становищу та стану здоров`я, а також бути необхідною та достатньою для забезпечення належного рівня життя, достатньою для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку дітей.
Колегія також враховує доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції передчасно врахував позицію ОСОБА_3 про знаходження всього майна, купленого за кошти відповідача, у фактичному користуванні ОСОБА_1 , оскільки Приморським районним судом м. Одеси слухається справа №522/8676/20 про поділ цього майна подружжям. 
Разом з тим, колегія суддів вважає не обґрунтованою заявлену суму аліментів в розмірі 40 000 грн. ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 , оскільки її розмір не підтверджено належними та допустимими доказами.
Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що кожен з батьків повинен приймати рівну участь у духовному розвитку та матеріальному забезпеченні дитини.
Виходячи із зазначеного, суд вважає, що слід стягнути з ОСОБА_3 аліменти на дитини у розмірі 15000 грн. 00 коп. на дитину щомісячно, оскільки відповідач має достатній дохід для оплати цих аліментів, та не спростував зазначені докази.
Даний розмір стягуваних аліментів не суперечить чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та неповнолітньої дитини.
Також колегія звертає увагу, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи
Частиною четвертою зазначеної статті визначено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів. В решті рішення суду слід залишити без зміни.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 липня 2020 року - змінити. 
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 15 (п`ятнадцять тисяч) гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, тобто з 25.06.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
В решті рішення суду залишити без зміни. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складено 04 березня 2021 року.

Головуючий:                                                                                О. В. Князюк
Судді:                                                                  А. П. Заїкін
С.О. Погорєлова