Ухвала
Іменем України

15 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 492/401/19
провадження № 51-192 ск 21
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 , 
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Арцизького районного суду Одеської області від 15 липня 2019 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року щодо нього.
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду ухвалою від 18 січня 2021 року касаційну скаргу засудженого, у зв`язку 
з недотриманням вимог, передбачених ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), залишив без руху та надав йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.
Поміж іншого, в ухвалі суду було вказано, що у поданій скарзі не містилося обґрунтування істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого і необхідності скасування судових рішень 
на підставах, передбачених с. 438 КПК, з огляду на положення статей 404, 412, 413, 414, 419 КПК; також зі змісту касаційної скарги засудженого було не зрозуміло, 
з яких саме підстав він оскаржує судові рішення, так як висловлює свою незгоду 
і з призначеним йому занадто суворим покаранням, і з недопустимістю доказів 
на підтвердження його винуватості у вчиненні злочину; крім того, касаційна скарга засудженого не місила викладених вимог до суду касаційної інстанції, 
які б узгоджувалися зі ст. 436 КПК, оскільки він просив скасувати судові рішення, 
не вказуючи при цьому, яке рішення повинен прийняти суд касаційної інстанції після їх скасування; тощо.
В межах наданого судом строку від засудженого ОСОБА_4 надійшла повторна касаційна скарга.  
Однак, зазначених в ухвалі суду касаційної інстанції від 18 січня 2021 року недоліків засуджений не усунув.
Зокрема, повторна касаційна скарга засудженого не містить обґрунтування незаконності оскаржуваного судового рішення й необхідності його скасування 
на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК. Крім того, вимога касаційної скарги 
не відповідає положенням ст. 436 КПК, оскільки він просить скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий розгляд, не вказуючи при цьому нічого 
за ухвалу апеляційного суду. 
Тому, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, касаційна скарга повертається, якщо особа                   не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
При цьому, повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК, у межах строку                           касаційного оскарження.
Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Арцизького районного суду Одеської області від 15 липня 2019 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року щодо нього разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                       ОСОБА_3