ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 березня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 203/2682/20 (2-а/0203/78/2020)	
                                                                                Суддя І інстанції Католікян М.О.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Мельника В.В., Сафронової С.В.,     
за участю секретаря судового засідання Новошицької О.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Північної митниці Держмитслужби
на рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 10 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Північної митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил, закриття провадження у справі, -  

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:
-  визнати протиправною та скасувати постанову від 23.06.2020 року №0215/10200/20 в.о. начальника Північної митниці Держмитслужби Подоляко В.І. в справі про порушення митних правил, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 481 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85000 грн., а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.
Рішенням Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 10 листопада 2020 року позов задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову Північної митниці Держмитслужби від 23 червня 2020 року №0215/10200/20 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 481 Митного кодексу України та закрито провадження у справі про порушення митних правил.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Північна митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована правомірністю винесеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, з огляду на доведеність вини позивача у порушенні митних правил.
В судовому засіданні апеляційної інстанції проведеному в режимі відеоконференції із Новозаводським районним судом м. Чернігова представник Північної митниці Держмитслужби підтримав вимоги апеляційної скарги, інші сторони до суду не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач 01.12.2019 у зоні діяльності Волинської митниці ДФС увіз на митну територію України в митному режимі тимчасового ввезення строком до 60 днів транспортний засіб особистого користування марки «Ford» (реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 ).
Відповідно до зобов`язання про зворотне вивезення транспортного засобу позивач мав вивезти автомобіль у строк до 31.01.2020 (а.с. 50).
Фактично вказаний автомобіль було вивезено позивачем 24.02.2020.
24 лютого 2020 року відповідачем за вказаним вище фактом було складено протокол про порушення митних правил №0215/10200/20, підписаний позивачем без зауважень (а.с. 39).
04 березня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про припинення справи про порушення ним митних правил, пославшись на те, що від 28.01.2020 по 23.02.2020 він хворів на пневмонію (а.с.а.с. 46, 47).
23 червня 2020 року відповідачем було ухвалено постанову в справі про порушення митних правил №0215/10200/20, якою на позивача за порушення митних правил, передбачене частиною 5 статті 481 МК, було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 85 000,00 грн (а.с. 51, 52).
Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 103 Митного кодексу України ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин, далі – МК України) визначено, що тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.
За положеннями статті 108 МК України строк тимчасового ввезення товарів встановлюється органом доходів і зборів у кожному конкретному випадку, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення. Строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється органом доходів і зборів з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути реекспортовані відразу ж після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.
Згідно ч. 1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.
Приписами ч.5 ст. 481 Митного кодексу України визначено, що перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на двадцять діб, але не більше ніж на тридцять діб тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Аналіз наведених положень законодавства свідчить про те, що порушення перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України є адміністративним правопорушенням, об`єктом якого є встановлений митним законодавством порядок ввезення товарів (транспортних засобів) на територію України.
Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, таких як розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.
Згідно із приписами ст. 488 МК України, провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.
Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до ч. 1 ст. 497 МК України, у провадженні у справах про порушення митних правил беруть участь: 1) особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил; 2) власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи); 3) представники осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та заінтересованих осіб (законні представники, представники, які діють на підставі довіреності, доручення); 4) захисники; 5) представники органів доходів і зборів; 6) свідки; 7) експерти;8) перекладачі; 9) поняті.
Згідно із ст. 498 МК України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил в органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.
Відповідно до ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.
Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.
Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.
Отже, при розгляді справи про порушення митних правил, виходячи з її правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи про порушення митних правил, наслідком якого стало винесення постанови від 23 червня 2020 року №0215/10200/20, відбувся без участі позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення. (а.с. 48 зв. бік).
При цьому жодних клопотань з приводу неможливості розгляду справи за відсутності позивача не надходило.
Окрім цього, під час розгляду справи, в.о. начальником Північної митниці Держмитслужби Подоляко В.І. було надано належну оцінку обставинам, на які посилається ОСОБА_1 , а саме те, що перевищення строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування відбулось у зв`язку із знаходженням його на лікарняному з 28 січня 2020 року по 23 лютого 2020 року із діагнозом «пневмонія», що підтверджується листком непрацездатності серії АДФ №536815, виданого ТОВ «МЕДАКОМ».
Так, згідно листа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області від 22 червня 2020 року №11-15/3408 за інформацією, отриманою від Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації, який отримує бланки листків непрацездатності від Міністерства охорони здоров`я України та здійснює їх розподіл по закладам охорони здоров`я та ФОП Дніпропетровській області, ТОВ «Медаком» не отримувало бланк листка непрацездатності серії АДФ №536815, Крім того, зазначений бланк не значиться на складах закладів (підприємствах, установах) Дніпропетровської області. Тобто виданий ОСОБА_1 листок непрацездатності серії АФД №536815 має ознаки фіктивності. (а.с. 49 зв. бік)
З цього приводу колегія суддів зазначає, що бланк листка непрацездатності є бланком суворої звітності, який виготовляється друкарським способом з нумерацією  відповідно до Правил виготовлення бланків цінних паперів і документів суворого обліку на замовлення Міністерства охорони здоров`я України та розподіляється у відповідності до наказу Міністерства охорони здоров`я України про розподілу бланків листка непрацездатності, закуплених у централізованому порядку за кошти Державного бюджету України на відповідний рік між закладами охорони здоров`я.
Таким чином у зв`язку з тим, що бланк листка непрацездатності серії АДФ №536815 не значиться на складах закладів (підприємствах, установах) Дніпропетровської області, а також те, що ТОВ «Медаком» не отримувало бланк листка непрацездатності серії АДФ №536815, то колегія суддів робить висновок про те, що зазначений листок непрацездатності не може бути визнано належним документом, який підтверджує  факт знаходження ОСОБА_1 на лікарняному з 28 січня 2020 року по 23 лютого 2020 року із діагнозом «пневмонія».
При цьому, документів на підтвердження існування обставин, які у відповідності до ч.1 ст.460 МК України є підставою для звільнення особи від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ст.481 МК України ОСОБА_1 не надано.
При цьому, хвороба дружини ОСОБА_1 , яка перебуває на його утриманні не може слугувати підставою для невиконання обов`язку про зворотне вивезення транспортного засобу.
З огляду на викладене, позивачем було перевищено строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування без поважних причин.
У зв`язку з чим, колегія суддів констатує дотримання відповідачем процедури розгляду про порушення митних правил, надання належної оцінки обставинам, які визначені ст. 489 МК України, встановлення вини позивача, а тому постанова від 23.06.2020 року №0215/10200/20 у справі про порушення митних правил є законною та обґрунтованою.
Враховуючи те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.
Керуючись статтями    315,    317,    321,    322,    325 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Північної митниці Держмитслужби - задовольнити.
Рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 10 листопада 2020 року - скасувати та ухвалити нове рішення.
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 – відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 3 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.
В повному обсязі постанова складена 16 березня 2020 року.

   
Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова