ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 січня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 916/1471/20	
м. Одеса, проспект Шевченка, 29
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:
  головуючого судді Савицького Я.Ф.,
             суддів Головея В.М.,
                                                            Разюк Г.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Доби Анатолія Івановича
на ухвалу Господарського суду Одеської області
від 16.09.2020 року (повний текст складено 21.09.2020р.)
по справі № 916/1471/20
за позовом: за позовом: Фізичної особи-підприємця Доби Анатолія Івановича
до відповідача: Акціонерного товариства Комерційного банку „Приватбанк" в особі Філії "Южне головне регіональне управління" Акціонерного товариства Комерційний банк  "Приватбанк" 
про зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя суду першої інстанції: Невінгловська Ю.М.
дата і місце прийняття рішення: 16.09.2020р., м. Одеса, проспект Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року Фізична особа-підприємець Доба Анатолій Іванович (позивач, ФОП Доба А.І.) звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до Акціонерного товариства Комерційного банку „Приватбанк" в особі Філії „Южне головне регіональне управління" Акціонерного товариства Комерційний банк „Приватбанк" (відповідач, АТ КБ «Приватбанк», Банк) про зобов`язання відповідача поновити обслуговування рахунку позивача та розблокувати проведення фінансових операцій від імені позивача на інші рахунки. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про такі обставини.
01.07.2004 року між Доба Анатолієм Івановичем та АТ КБ «Приватбанк» в особі начальника відділення "Южне головне регіональне управління" Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" в м. Балта - Дзюбенко Зінаїди Григорівни, діючої на підставі довіреності №15517 від 25.09.2002 року було укладено Договір про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної карти (Договір).
Крім того, 26.08.2015р. ФОП Доба А.І. відкрив в АТ КБ «Приватбанк» рахунок для здійснення господарської діяльності.
Однак, Листом від 13.05.2019р. №20.1.0.0.0/7-20190513/600 AT КБ "Приватбанк" з посиланням на приписи статті 64 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ч.1 ст.10 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", а саме: у зв`язку із встановленням неприйнятно високого ризику за результатами переоцінки ризику клієнта, повідомив позивача про розірвання з останнім укладених Договорів та закриття поточних рахунків (т.1. а.с. 31).
Посилаючись на безпідставне та незаконне вчинення AT КБ "Приватбанк" вищенаведених дій, ФОП Доба А.І. звернувся до суду з відповідним позовом.
АТ КБ „Приватбанк" подав у суді першої інстанції клопотання про передання справи №916/1471/20 за територіальною підсудністю до Господарського суду м. Києва на підставі того, що Філія Южного ГРУ не наділена правом бути відповідачем у суді згідно до Положення про Філію, а також, з урахуванням того, правовідносини у позивача існують з Банком, а не Філією.
У задоволенні вказаного клопотання суд відмовив протокольною ухвалою 27.07.2020р., з підстав неналежного обґрунтування. 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.09.2020р. у справі №916/1471/20 (суддя Невінгловська Ю.М.) вказану справу передано на розгляд до Господарського суду міста Києва за територіальною юрисдикцією (підсудністю).
При постановленні оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд, керуючись положеннями статей 27, 29, 31 Господарського процесуального кодексу України, а також посилаючись на Положення про Філію "Южного Головного Регіонального правління Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", виходив з того, що Філія є відокремленим підрозділом юридичної особи, не має статусу юридичної особи та не має права бути відповідачем, у зв`язку з чим дійшов висновку, що розгляд даної справи відноситься до територіальної юрисдикції Господарського суду міста Києва за місцезнаходженням юридичної особи - Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк".
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець Доба Анатолій Іванович звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області 16.09.2020 року по справі №916/1471/20 за позовом ФОП Доба Анатолія Івановича до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" в особі філії "Южне Головне Регіональне управління" Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про відновлення обслуговування банківського рахунку та розблокування здійснення фінансових операцій скасувати та направити справу №916/1471/20 для розгляду до Господарського суду Одеської області.
Зокрема, в обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на положення частини 3 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що позови у спорах, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням
Зазначаючи, що позов пред`явлено за місцезнаходженням філії, оскільки даний спір виник з діяльності філії відповідача, апелянт вказує, що ним правильно вибрано територіальну підсудність, а ухвала місцевого господарського суду прийнята безпідставно, з порушенням норм процесуального законодавства.
Крім того, скаржник зауважує, що протокольною ухвалою у судовому засіданні 27.07.2020р. судом було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про передачу справи №916/1471/20 за територіальною підсудністю, отже, місцевий господарський суд 16.09.2020р. виніс оскаржувану ухвалу з власної ініціативи.
Більш детально доводи ФОП Доба А.І. викладені в апеляційній скарзі.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.10.2020 року відкрито провадження у справі №916/1471/20, ухвалено розглядати апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Доби Анатолія Івановича в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами. Відзив на апеляційну скаргу, письмові пояснення, заяви, клопотання до суду не надходили. 
Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Згідно з ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Водночас, колегія суддів зазначає, що згідно з приписами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду  з прав людини як джерело права.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.
При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013, Папазова та інші проти України від 15.03.2012).
Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.
Враховуючи наведене, а також принцип незмінності складу суду, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, з метою дотримання розумного строку судова колегія вважає за необхідне призначити розгляд справи поза межами встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Під підсудністю процесуальне законодавство розуміє розмежування компетенції стосовно розгляду справ між окремими господарськими судами. Визначення територіальної підсудності справ господарському суду здійснюється за нормами статті 27 Господарського процесуального кодексу України, підсудність справи за вибором позивача регламентована ст. 29 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
При цьому, відповідно до ч.3 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, позови у спорах, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням
Позивач, подаючи позов до відповідача в особі його філії, керувався територіальною належністю саме структурного підрозділу Банку.
В силу статті 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.
Судова колегія зазначає, що відповідно до ст. 95 Цивільного кодексу України, філії та представництва (відокремлені підрозділи) не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до Єдиного державного реєстру.
Відповідно до ч.4 ст. 89 Цивільного кодексу України до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.
Коло повноважень відособленого підрозділу юридичної особи на здійснення у господарському суді повноважень сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відособлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу.
Статтею 64 Господарського кодексу України визначено, що функції, права та обов`язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами. Підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.
Тобто, філії, представництва, інші відокремлені підрозділи наділяються певною господарською компетенцією. Втім, не маючи статусу юридичної особи, такі підрозділи не наділяються самостійною господарською процесуальною правоздатністю та дієздатністю.
Пунктом 1.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (із змінами), визначено, що коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. У разі коли позов подано за місцем знаходження відокремленого підрозділу юридичної особи і судом з`ясовано відсутність у такого підрозділу повноважень щодо представництва юридичної особи, справа підлягає передачі за відповідною територіальною підсудністю за місцезнаходженням юридичної особи.
У п.20 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. №10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" (із змінами) роз`яснено, що у разі відсутності у відособленого підрозділу відповідних повноважень та/або коли спір не пов`язаний з діяльністю цього підрозділу, позовні матеріали або справа надсилаються за підсудністю до господарського суду за місцем знаходження юридичної особи.
Аналіз правових норм надає можливість апеляційній колегії зробити висновок, що спір за місцезнаходженням відособленого підрозділу, зокрема філії юридичної особи може розглядатись господарським судом в межах діяльності якого знаходиться цей підрозділ, лише за умови якщо цьому підрозділу надано право здійснювати повноваження сторони від імені юридичної особи.
Відповідно до частини 1 статті 23 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банк має право відкривати відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) на території України у разі його відповідності вимогам щодо відкриття відокремлених підрозділів, встановленим нормативно-правовими актами Національного банку України.
Як встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним судом, позов подано до Акціонерного товариства Комерційного банку „Приватбанк" в особі Філії "Южне головне регіональне управління" Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" за ідентифікаційним кодом №14360570.
Частиною 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, щодо місцезнаходження юридичної особи, дані про відокремлені підрозділи юридичної особи.
Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом (код ЄДРПОУ) №14360570 значиться Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк"; місцезнаходженням є: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д.
В графі відокремлені підрозділи юридичної особи міститься інформація лише про один відокремлений підрозділ: Кіпрську філію Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", місцезнаходження: 1055, Каліполеос, 3, 3-й поверх, м. Нікосія, Кіпр.
Тобто, Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не містить відомостей про відокремлений підрозділ - Філію "Южне головне регіональне управління" Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" з місцезнаходженням у м. Одеса, або будь-які інші підрозділи юридичної особи та їх місцезнаходження не вказане.
Разом з тим, відповідно до п. 1.4 Положення про Філію "Южне Головне Регіональне правління Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", затвердженого рішенням Наглядової ради АТ КБ "Приватбанк" (Протокол № 44 від 07 грудня 2018 року) визначено, що філія є відокремленим підрозділом Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", не має статусу юридичної особи і здійснює свою діяльність від імені Банку, в межах повноважень, наданих їй Банком, та закріплених в цьому Положенні. В межах чинного законодавства Банк несе відповідальність за діяльність Філії.
Згідно п. 3.1.5 Положення, на Філію покладено функцію від імені Банку звертаться з позовами і заявами до суду. Філія не має права бути відповідачем.
Відповідно до пункту 1.10 місцезнаходження Філії: 65036, м. Одеса, вул. Святослава Ріхтера, 125/1, 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 30.
Як вже зазначалось вище, даний позов ФОП Доба А.І. до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" в особі Філії "Южне Головне Регіональне правління Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" подано до Господарського суду Одеської області - за місцезнаходженням Філії Банку.
Однак, як вбачається з матеріалів справи та правильно зазначено судом першої інстанції, рішення про розірвання договорів та закриття рахунків позивача, що стало підставою для звернення з відповідним позовом до суду, приймалось саме АТ КБ "Приватбанк". Крім того, заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг для відкриття рахунку ФОП Доба А.І. підписував із ПАТ КБ «Приватбанк» (код ЄДРПОУ 14360570) (т.1 а.с.223-224).
Відповідно до преамбули Умов та Правила надання банківських послуг, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, Банк: акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», Ліцензія Національного банку України №22 від 05.10.2011, в особі Голови Правління Петра Крумханзла, який діє на підставі Статуту, пропонує необмеженому колу юридичних та фізичних осіб надання послуг на підставі Умов та Правил надання банківських послуг. 
Згідно з Умовами та Правилами поточний рахунок - рахунок, що відкривається Банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.
Розділом 1.1.3 Умов та Правил визначено права та обов`язки Банку.
Зокрема, Банк зобов`язаний здійснювати ідентифікацію, верифікацію Клієнта (представника Клієнта), вивчення Клієнта та уточнення інформації про Клієнта у випадках, встановлених законом (1.1.3.1.3).
Банк має право в передбаченому чинним законодавством порядку зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин) або проведення фінансової операції, а також застосувати інші застережні заходи за наявності підстав, передбачених: Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення»; Законом України «Про банки і банківську діяльність»; Законом України «Про санкції»; нормативним актом Національного банку України, що регулює здійснення банками фінансового моніторингу; внутрішніми документами банку з питань здійснення фінансового моніторингу або іншими нормами чинного законодавства України та міжнародних договорів України (1.1.3.2.6).
Вищенаведене свідчить про те, що стороною у відносинах з клієнтом щодо обслуговування поточного рахунку є саме АТ КБ "Приватбанк", який у відповідності до договору приймає рішення щодо зупинення фінансових операцій.
Тому, правовідносини ФОП Доба А.І. існують саме із АТ КБ «Приватбанк», а не з його Філією - Южним ГРУ.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що Філія "Южне Головне Регіональне правління Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" у відповідності до Положення здійснює лише обслуговування клієнта та не має право здійснювати зупинення фінансових операцій на поточному рахунку клієнта, оскільки таке право належить виключно AT КБ "Приватбанк".
Крім того, судова колегія зазначає, що позивачем не спростовано те, що підставою виникнення спору є дії саме AT КБ "Приватбанк" із зупинення фінансових операції на поточному рахунку ФОП Доба А.І., тоді як філія AT КБ "Приватбанк" не має відповідних повноважень.
Окремо колегія суддів зауважує, що у матеріалах справи наявна скарга ФОП Доба А.І. від 19.12.2019р. на дії саме АТ КБ «Приватбанк», а не його Філії - Южного ГРУ, в якої позивач просив Національний банк України, зокрема, зобов`язати саме АТ КБ «Приватбанк» усунути порушення банківського законодавства шляхом здійснення фінансових операцій між ФОП Доба А.І. та клієнтами АТ КБ «Приватбанк» відповідно до вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення (т.1 а. с. 96-101).
Тобто, позивач станом на 19.12.2019р. визнав, що стороною у спірних правовідносинах є АТ КБ «Приватбанк», а не його Філія.
З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що спір у даній справі пов`язаний із діями АТ КБ "Приватбанк" (м. Київ), а не його відокремленого підрозділу - Філії "Южне Головне Регіональне правління Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", у зв`язку з чим колегія суддів погоджується із обґрунтованими та законними висновками суду першої інстанції про передачу даної справи на розгляд Господарського суду м. Києва на підставі п.1 ч.1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України.
З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги. 
Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та постановлено ухвалу з дотриманням норм процесуального права, що дає підстави для залишення її без змін.
Таким чином, Південно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.09.2020р. у справі №916/1471/20 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Доби Анатолія Івановича - без задоволення.
Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись ст. ст. 255, 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.09.2020р. у справі №916/1471/20 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя                                                                      Савицький Я.Ф.
Суддя                                                                                          Головей В.М.
        Суддя                                                                                          Разюк Г.П.