Ухвала
 
22 березня  2021 року
м. Київ
 
справа № 202/7205/20
провадження № 51- 1375 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого судді            ОСОБА_1 ,
суддів:                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргузахисника підозрюваного ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року у кримінальному провадженні № 12017040000000770,
встановив:
ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від
29 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 в інтересах  ОСОБА_4 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, у кримінальному провадженні № 12017040000000770.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах   ОСОБА_4 залишено без задоволення, ухвалу суду першої інстанції – без змін.
У касаційній скарзі ОСОБА_5 , не погоджуючись із постановленим судом апеляційної інстанції рішенням, звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї матеріали, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_5 слід відмовити з огляду на таке.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, ухвала слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2020 року була предметом розгляду Дніпровського апеляційного суду, який ухвалою від 15 лютого 2021 року залишив її без змін.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
За таких обставин з урахуванням положень ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала суду апеляційної інстанції  не може бути предметом перегляду в касаційному порядку.
Такий висновок Суду відповідає п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України в редакції Закону України від 02 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (в частині правосуддя)» щодо забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.
Крім того, він узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зокрема, у своєму рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» зазначив, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до  апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.
Враховуючи викладене, оскаржуване ОСОБА_5 судове рішення не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, а тому у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
ухвалив:
Відмовити ОСОБА_5 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року у кримінальному провадженні № 12017040000000770 стосовно  ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                        ОСОБА_3