П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/5782/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Левицький В.К.  
Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
01 квітня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Залімського І. Г.  Сушка О.О. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Волинської митниці Держмитслужби на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Керамік-Інвест" до Волинської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Керамік-Інвест" звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Волинської митниці Держмитслужби, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 10.08.2020 року № UA205030/2020/000023/2. 

2. В обгрунтування позову зазначив, що при митному оформлені товару, який ввозився на територію України, ним самостійно визначено його митну вартість за основним методом - ціною договору (контракту) в сумі 3457,00 євро та заявлено відповідні показники в митній декларації, до якої додано документи, що її підтверджують. Однак, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205030/2020/000023/2 від 10.08.2020, яким визначено митну вартість товару за резервним методом.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року адміністративний позов задоволено.

3.1. Визнано протиправним та скасовано рішення Волинської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 10.08.2020 року № UA205030/2020/000023/2.

3.2. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Керамік-Інвест" судові витрати зі сплати судового збору при звернені до суду у сумі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці Держмитслужби.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Апелянт Волинська митниця Державної митної служби, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

5. Апелянт зазначає, що  09.08.2020 року для митного оформлення товару декларантом в інтересах позивача подано митну декларацію № UA205030/2020/022696. Разом із митною декларацією подано ряд документів. Митна вартість товару була заявлена декларантом за основним методом, тобто за ціною договору, на рівні 121092,02 грн.

6. Натомість, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості на підставі розгляду поданих разом із митною декларацією документів відповідачем встановлено, що обов`язкові документи для підтвердження митної вартості, передбачені частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, надано не у повному обсязі, що унеможливлює здійснити контроль правильності визначення заявленої митної вартості (стаття 54 Митного кодексу України), а також здійснити перевірку достовірності та об`єктивності відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості. Зокрема, на підтвердження витрат на транспортування у розмірі 7711,44 грн., до митного оформлення надано довідку від 07.08.2020 року № 62/20-П. На переконання відповідача, зазначена довідка не може підтверджувати витрати на транспортування задекларованого товару, оскільки видана ДП "ФМ Ложістік Дніпро", а перевізником згідно з автотранспортною накладною CMR (Road consignment note) від 03.08.2020 року є "R.D. Ferrari Transport".

7. У зв`язку із цим, 10.08.2020 року митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів № UA205030/2020/000023/2, митну вартість товарів визначено на рівні 4240,80 євро, а саме 0,58 дол. США/кг та на рівні 1006,04 євро, а саме 0,63 дол. США/кг. Джерело інформації, яким користувався відповідач при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару: митна декларація від 22.08.2020 року № UA100080/2020/519520 та від 27.07.2020 року № UA100060/2020/326662.

8. Вважає, що дії митниці відповідають вимогам чинного митного законодавства, натомість вимоги адміністративного позову є безпідставними та необгрунтованими.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

9. Судом встановлено, що 12.08.2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Керамік-Інвест" укладено зовнішньоекономічний контракт № 2019/08/12 з фірмою EGEN Spolka Akcyjna, у відповідності до якого продавець зобов`язується продати, а покупець оплатити та прийняти товар - будівельні матеріали в кількості та ціні згідно з супровідними документами - інвойсами, які являються додатками до цього контракту.

10. Відповідно до умов цього контракту згідно рахунків-фактур (інвойсів) (Commercial invoice) від 31.07.2020 року за № (S)FSE-23/07/2020/CE та від 03.08.2020 року за № (S)FSE-l/08/2020/CE позивачем отримано керамічну плитку у кількості 534,84 кв.м на загальну суму 3457,02 євро (по курсу валюти 32,7972 грн. за 1 євро - 113380,58 грн.).

11. 09.08.2019 року позивачем подано до Волинської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію, якій присвоєно № UA205030/2020/022696, з метою митного оформлення зазначеного товару, зокрема:

товар № 1: плитка для мостіння, облицювальна для підлоги чи стін, керамічна глазурована: Torino Ivori 60x60;

товар № 2: плитка для мостіння, облицювальна для підлоги чи стін, керамічна глазурована: Gravity Oxide 45x90;

товар № 3: плитка для мостіння, облицювальна для підлоги чи стін, керамічна глазурована: Sagano Almond.

12. На підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення декларант, разом із декларацією № UA205030/2020/022696, надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його і кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) від 31.07.2020 року (S)FSE-23/07/2020/CE та рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) від 03.08.2020 року (S)FSE-l/08/2020/CE; автотранспортну накладну CMR (Road consignment note) від 03.08.2020 року; сертифікати про походження товару (Certificate of origin) від 05.08.2020 року № PL/MF/AL0077927, № PL/MF/AL0077928 та № PL/MF/AL0077929; документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 07.08.2020 року № 62/20-П; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 12.08.2019 року № 2019/08/12; договір про надання послуг митного брокера від 28.08.2019 року № 109; інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів від 08.08.2020 року.

13. Митна вартість товару була визначена позивачем за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), на рівні 121092,00 грн.

14. 10.08.2020 року Волинською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товару № UA205030/2020/000023/2, у якому зазначено, що документи, подані для підтвердження митної вартості містять розбіжності: довідка про витрати на транспортування від 07.08.2020 року № 62/20-П видана ДП "ФМ Ложістік Дніпро", що суперечить відміткам в товаротранспортній накладній від 03.08.20 року "R.D. Ferrari Transport". У зв`язку із тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також з наявними розбіжностями в товаросупровідних документах, декларанту запропоновано у 10-денний термін надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості згідно зі статтею 53 Митного кодексу України, а саме:

договори (угоди, контракти) із третіми особами, пов`язані з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

копію митної декларації країни відправлення;

та інші документи, що підтверджують митну вартість імпортованого товару за бажанням декларанта.

15. Декларант листами від 10.08.2020 року повідомив про відсутність додаткових документів для підтвердження рівня митної вартості.

16. При цьому, у рішенні відповідача зазначено, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також в зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР, митницею відповідно до положень Митного кодексу України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару. Митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 цього Кодексу, тобто рівень митної вартості визначено відповідно до рівня на подібні товари, а саме:

товар № 1 за митною декларацією від 22.08.2020 року № UA100080/2020/519520 на рівні 0,58 дол. США/кг.;

товар № 3 за митною декларацією від 27.07.2020 року № UA100060/2020/326662 на рівні 0,63 дол. США/кг.

17. Наведене слугувало підставою для звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

18. Позивач вважає рішення про коригування митної вартості протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки на підтвердження митної вартості товару надано всі необхідні документи.

19. Правова позиція апелянта викладена в пунктах 4-8 цього рішення.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

20. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

21. Згідно з частиною першої статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

22. Відповідно до частини першої статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

23. Частиною першою статті 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.
24. Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

25. Положеннями статті 49 МК України передбачено, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

26. Частинами першою та другою статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

27. Відповідно до частини четвертої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

28. Згідно з частиною п`ятою статті 52 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

29. За змістом частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

30. Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

31. Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

32. Згідно з частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

33. Частиною першою статті 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

34. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

35. Згідно з частиною шостою статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

36. Відповідно до частини першої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

37. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина друга статті 54 МК України).

38. Згідно з частиною першою статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

39. Відповідно до частини другої статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

40. Частиною третьою статті 57 Митного кодексу України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

41. Положеннями частини четвертої статті 57 МК України закріплено, що застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

42. Згідно з частиною 5 статті 57 МК України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

43. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина шоста статті 57 МК України).

44. За приписами частини першої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

45. Згідно з частиною другою статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

46. Відповідно до частини третьої статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

47. Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України затверджено наказом ДФС України від 11 вересня 2015 року №689 (далі - Методичні рекомендації).

48. Відповідно до пунктів 114 розділу 2 Методичних рекомендацій робота з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється посадовою особою органу доходів і зборів, що провадить контроль за правильністю визначення митної вартості товарів (далі - посадова особа).

49. Виявлення та оцінки ризиків здійснюється шляхом: вивчення характеристик товарів, які впливають на рівень їх митної вартості; перевірки документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, вивчення маршруту транспортування товарів та перевірки достовірності декларування витрат на транспортування; перевірки включення/невключення складових митної вартості, у тому числі, на підставі наявної в органу доходів і зборів інформації щодо наявності таких складових митної вартості (результати документальних перевірок, відповіді на запити для встановлення автентичності тощо). порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною в органу доходів і зборів інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів. порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено; перевірки наявності взаємозв`язку продавця та покупця; перевірки інформації, наданої декларантом або уповноваженою особою, при продажу товарів між пов`язаними особами щодо наближеності митної вартості товарів, визначеної основним методом до однієї з операцій, які наведені у частині вісімнадцятій статті 58 Кодексу; перевірки особливостей формування вартості окремих видів товарів відповідно до розділу 3 Методичних рекомендацій; перевірки рівня заявленої митної вартості товарів при наявності знижок/нарахувань з/до ціни оцінюваних товарів та їх обґрунтування і документальне підтвердження; перевірки наявності продажу оцінюваних товарів на експорт в Україну; перевірки наявності ознак підробки документів, які підтверджують митну вартість товарів; перевірки наявності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість товарів. перевірки наявності прийнятих іншими митницями рішень про коригування митної вартості товарів, що ввозились на виконання того ж зовнішньоекономічного договору (контракту).

50. При здійсненні заходів, зазначених у попередньому пункті, дозволяється змінювати їх послідовність та обсяг залежно від характеру зовнішньоекономічної операції та результатів аналізу, виявлення та оцінки ризиків за вже проведеними заходами.

51. За результатами роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків посадова особа здійснює заходи, передбачені статтею 54 Кодексу.

52. Положеннями пункту 6 розділу 2 Методичних рекомендацій закріплено, що при перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом, та чисельного значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується: включення всіх витрат (складових митної вартості), зазначених у частині десятій статті 58 Кодексу; включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим частинами п`ятою - восьмою статті 58 Кодексу, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; наявність помилок при перенесенні відомостей з документів, які підтверджують митну вартість товарів, до митної декларації та/або до декларації митної вартості (далі - ДМВ); наявність арифметичних помилок у митній декларації, ДМВ або документах, які підтверджують митну вартість товарів; наявність помилок при перерахунку сум в іноземній та/або національній валютах; наявність помилок при здійсненні нарахувань (наприклад, знижок); наявність помилок при перерахуванні одиниць виміру оцінюваного товару на одиниці виміру товару відповідно до Митного тарифу України.

53. Згідно з пунктом 8 розділу 2 Методичних рекомендацій у випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів.

54. Положеннями розділу 5 Методичних рекомендацій передбачено, що під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; інформація, отримана від ДФС, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів; інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару; інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи; інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або ДФС; цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформація отримана з мережі Інтернет.

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

55. З огляду на викладені норми чинного законодавства України, колегія суддів зауважує, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, які повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, тощо.

56. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

57. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

58. Апелянт зауважує, що правомірно застосував резервний метод при визначенні митної  вартості товару, оскільки позивачем не було надано повного пакету документів для підтвердження митної вартості товару.

59. Разом з тим, усі необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості при здійсненні митного оформлення як обов`язкові, так і можливі були надані митному органу, а їх зміст підтверджував заявлену митну вартість товару.

60. Задекларований товар поставлено позивачу на виконання умов контракту від 12.08.2019 року № 2019/08/12, який укладений з фірмою EGEN Spolka Akcyjna, на підставі рахунків-фактур (інвойсів) (Commercial invoice) від 31.07.2020 року (S)FSE-23/07/2020/CE та від 03.08.2020 року (S)FSE-l/08/2020/CE.

61. У рахунку-фактурі (інвойсі) від 31.07.2020 року (S)FSE-23/07/2020/CE зазначено загальну вартість будівельних матеріалів, зокрема:

товару № 1: плитка для мостіння, облицювальна для підлоги чи стін, керамічна глазурована: Torino Ivori 60x60 (артикул: PD-AD-IV-0002), у сумі 302,40 євро;

товару № 2: плитка для мостіння, облицювальна для підлоги чи стін, керамічна глазурована: Gravity Oxide 45x90 (артикул: GL-IB-GR-0001), у сумі 136,66 євро;

товару № 3: плитка для мостіння, облицювальна для підлоги чи стін, керамічна глазурована: Sagano Almond (артикул: PD-SR-SA-0001), у сумі 763,58 євро.

62. Тому, як вбачається із наданих декларантом документів, такі містять інформацію щодо вартості товару.

63. Твердження апелянта про неможливість перевірити достовірність декларування складових митної вартості (витрати на транспортування), спростовуються відповідними доказами, зокрема довідкою від 07.08.2020 року № 62/20-П, що видана суб`єктом господарської діяльності, який здійснював транспортні перевезення. Так, за змістом цієї довідки повідомлено, що витрати по транспортуванню вантажу, транспортним засобом з державними номерами ТКІ73168/LU8989Х, за маршрутом: Lublin (Польша) - митний пост Ягодин-Дорохуськ (Україна) - м. Київ, складають 10823,07 грн.

64. Суд зазначає, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Положення Митного кодексу України не визначають конкретний вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів, а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

65. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.09.2019 у справі № 815/2501/18 та від 22.08.2019 у справі № 810/2784/18, який підлягає врахуванню у спірних правовідносинах.

66. Окрім того, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що зазначеною довідкою не можуть підтверджуватись витрати на транспортування задекларованого товару, адже остання видана ДП "ФМ Ложістік Дніпро", а перевізником згідно з автотранспортною накладною від 03.08.2020 року є "R.D. Ferrari Transport", у зв`язку із тим, що автотранспортна накладна від 03.08.2020 року не містить числових значень, тож її відомості не впливають на вартісне значення заявленої декларантом митної вартості товару.

67. Тобто, у даному випадку, декларант надав відповідачу всі необхідні документи, які давали можливість останньому встановити дійсну митну вартість товару за вказаною ціною.

68. Водночас, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

69. Аналогічну правову позицію висловлено Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 11.11.2014 року у справі № 826/18065/13-а.

70. Як встановлено зі змісту рішення Волинської митниці Держмитслужби від 10.08.2020 року № UA205030/2020/000023/2 про коригування митної вартості товарів, у ньому зазначено лише номера та дати митних декларацій, на підставі яких здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України.

71. Окрім того, позивачем відповідно до митної декларації задекларовано всього 3 товару, разом з тим, сумнів щодо правильності визначення митної вартості у відповідача виник лише щодо товарів № 1 та № 3, при цьому митну вартість товару № 2 визнано митницею.

72. Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що апелянтом не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів, оскільки наведені дані відповідають вимогам закону та підтверджені поданими позивачем документами. Зазначене, у свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів.

73. З огляду на викладене, прийняте апелянтом рішення про коригування митної вартості товарів є протиправним, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

74. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

75. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

76. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

77. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

78. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
79. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

80. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Волинської митниці Держмитслужби слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Волинської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

          
Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Залімський І. Г.    Сушко О.О.