КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
03680  м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а,
                                                                                                                                                                                            
Справа № 357/410/20                                                     Головуючий у 1 інстанції - Ярмола О.Я.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1046/2021                                  Доповідач - Мараєва Н.Є.
 
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Мараєвої Н.Є.
      Суддів: Заришняк Г.М., Рубан С.М.
При секретарі: Гаврюшенко К.О.
розглянули у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду  в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу заапеляційною скаргою
представника державного реєстратора Комунального підприємства "Агенція адміністративних послуг" Євка Володимира Володимировича
 на рішення Білоцерківського районного суду  Київської області від 03 вересня 2020 року 
в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євко Володимира Володимировича про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою та скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно
Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., заслухавши пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-
ВСТАНОВИЛА:
 
Рішенням Білоцерківського районного суду  Київської області від 03 вересня 2020 року задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євко Володимира Володимировича про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою та скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно.
Визнано недійсним договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб № б/н від 05.01.2019 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод» щодо земельної ділянки площею 2,9552 га з кадастровим номером 3220483500:03:0003, яка розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.
Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод» щодо земельної ділянки площею 2,9552 га з кадастровим номером 3220483500:03:0003, яка розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, номер запису про інше речове право : 30598636, дата, час державної реєстрації : 05.03.2019 року 14:37:14 і припинено право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських портеб Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод» щодо земельної ділянки площею 2,9552 га з кадастровим номером 3220483500:03:0003, яка розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області; стягнуто судові витрати.
    В апеляційній скарзі представник державного реєстратора Комунального підприємства "Агенція адміністративних послуг" Євка Володимира Володимировича просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині позовних вимог до Державного реєстратора КП "Агенція адміністративних послуг" Євка В.В.; позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євко Володимира Володимировича про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою та скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно в частині позовних вимог до Державного реєстратора КП "Агенція адміністративних послуг" Євка В.В. - залишити без задоволення, судові витрати покласти на позивача, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.
      25 січня 2021 року до Київського апеляційного суду від представника ТОВ Агрофірма "Матюші" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2020 року залишити без змін.
      Інші учасники справи не скористались своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
      Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
01 березня 2021 року до Київського апеляційного суду від представника ТДВ "Шамраївський цукровий завод" надійшла заява про відмову від апеляційної скарги.
Отже, враховуючи зазначене вище, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2020 року оскаржується лише в частині позовних вимог до Державного реєстратора Комунального підприємства "Агенція адміністративних послуг" Євка Володимира Володимировича, а тому переглядається апеляційним судом лише в цій частині.
Апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2, 9552 га з кадастровим номером 3220483500:03:003:0003, яка розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом №2642 від 19 вересня 2016 року та відповідно до ч. 4 ст. 32 ЗУ "Про оренду землі" до ОСОБА_1 перейшли всі права та обов`язки орендодавця за цим договором оренди, який було укладено ОСОБА_2 з позивачем (том 1, а.с. 11, 31-33). 
18 серпня 2014 року ОСОБА_3 уклала з ТОВ Агрофірма "Матюші" договір оренди землі № б/н, за яким передала в оренду позивачу свою земельну ділянку строком на 10 років (том 1, а.с.7-9).
08 квітня 2015 року державний реєстратор Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Журов О.В. прийняв рішення про державну реєстрацію прав за індексним номером 20599790, яким зареєстрував право оренди на Земельну ділянку за позивачем, на підтвердження чого надано суду копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права оренди.
З матеріалів справи вбачається, що 29 грудня 2017 року ОСОБА_1 уклала з ТДВ "Шамраївський цукровий завод" договір оренди землі № б/н, за яким передала товариству в оренду свою земельну ділянку площею 2,9552 га з кадастровим номером 3220483500:03:003:0003, та була здійснена державна реєстрація права оренди на земельну ділянку за ТДВ «Шамраєвський цукровий завод (том 1, а.с.13).
Зазначені вище обставини спричинили судовий спір та рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2019 року у справі № 357/11103/18 було визнано недійсними вчинений ОСОБА_1 односторонній правочин щодо розірвання в односторонньому порядку договору оренди, договір оренди землі № б/н від 29 грудня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ТДВ "Шамраївський цукровий завод".
ТОВ Агрофірма "Матюші" не встигла відновити запис про державну реєстрацію свого права оренди, оскільки, як було встановлено судом першої внстанції, між ОСОБА_1 та ТДВ "Шамраївський цукровий завод" було укладено Договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) № б/н від 05 січня 2019 року (далі оспорюваний договір"), згідно з яким ТДВ "Шамраївський цукровий завод", фактично, повторно отримав право використовувати земельну ділянку для здійснення сільськогосподарської діяльності (том 1, а.с.28-29).
07 березня 2019 року державний реєстратор Комунального підприємства "Агенція адміністративних послуг" Євко В.В. прийняв щодо земельної ділянки рішення про державну реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) за ТДВ "Шамраївський цукровий завод", індексний номер: 45854214, у зв`язку з чим до ДРРПНМ було внесено запис про інше речове право за № 30598636           ( том 1, а.с.30-33).
Отже, із вказаного вище вбачається, що ОСОБА_1    було передано в оренду іншого орендаря ту саму земельну ділянку, яка перебувала в користуванні позивача на підставі раніше укладеного договору оренди від 18 серпня 2014 року, строк дії якого не закінчився, та позивач в судовому порядку відновив своє право орендаря, однак власником земельної ділянки знову було укладено договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) відповідачу ТДВ «Шамраївський цукровий завод».
Задовольняючи позов  суд першої інстанції виходив із того, що при укладенні оспорюваного договору від 05 січня 2019 року було порушено вимоги діючого законодавства, земельна ділянка правомірно перебувала в оренді іншого користувача - орендаря ТОВ Агрофірма "Матюші".
Колегія суддів не  погоджується із висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог до співвідповідача - державного реєстратора (в іншій частині оскаржуване рішення судом апеляційної інстанції не переглядалося)  з огляду на наступне.
      Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про держану реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" однією із загальних засад державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виключно на підставах та в порядку, визначених Законом України "Про держану реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Зокрема, відповідно до ст. 26 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.
Апеляційним судом встановлено, що заявлена ТОВ Агрофірма "Матюші" позовна вимога про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про інше речове право - право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) за №30598636, внесеного щодо земельної ділянки площею 2, 9552 га з кадастровим номером 3220483500:03:003:0003, яка розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району, Київської області, стосується запису про це право від 07 березня 2019 року.
 Саме скасування такого запису є належним способом захисту прав та інтересів ТОВ Агрофірма "Матюші". Рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (пункт 5.17), від 4 вересня 2018 року у справі № 915/127/18 (пункт 5.17), від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (пункт 74), від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18-а).
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 26 ЗУ "Про держану реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у  разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.
Таким чином,  ТОВ Агрофірма "Матюші", звертаючись до суду, обрала спосіб захисту її порушеного права, який узгоджується зі змістом ст. 26 та 27 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ Агрофірма "Матюші" заявила позов  щодо права користування земельною ділянкою та скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно до ТДВ  «Шамраївський цукровий завод», державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євка В.В. 
Суд першої інстанції при розгляді вказаного вище спору вважав державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євка В.В.  належним відповідачем, однак колегія суддів з таким висновком не погоджується з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом видках.
Згідно із ч. 1 ст. 47 ЦПК України здатність особи здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.
Відповідно до ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. 
 Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30 січня 2019 року у справі №  552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63)).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04 вересня 2018 року в справі №823/2042/16 зазначила, що спір про скасування рішення, щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншої особою, за якою зареєстроване речове право на це майно.
Колегією суддів встановлено, що зміст і характер відносин між учасниками справи,  встановлених судом першої інстанції обставин справи підтверджує, що спір у ТОВ Агрофірма "Матюші" є саме з ТДВ "Шамраївський цукровий завод" з приводу порушення ним права користування земельною ділянкою та щодо реєстрації за ним такого права. 
Фізична особа, яка досягла повноліття, у цивільному процесі може бути стороною саме як така, а не як державний реєстратор. Такої ж правової позиції дійшов Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2020 року в справі №520/13067/17.
Отже, позовна вимога про скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно не може бути  звернена до державного реєстратора, якого ТОВ Агрофірма "Матюші" визначила співвідповідачем. Державний реєстратор, зокрема, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, чи не був залучений.
Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та що відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39)). 
Отже, враховуючи зазначене, та те, що ТОВ Агрофірма "Матюші" заявила позов до неналежного співвідповідача - державного реєстратора, висновки суду першої інстанції про задоволення позову щодо нього та про покладення на державного реєстратора судових витрат є помилковими.
Таким чином, оскільки державний реєстратор є неналежним співвідповідачем у цій справі,  колегія суддів дійшла висновку про наявності підстав для скасування рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2020 року в частині задоволення позовних вимог до державного реєстратора Комунального підприємства "Агенція адміністративних послуг" Євка В.В. та покладення на нього судових витрат та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову в цій частині відмовити.
Керуючись ст.ст. 268, 352, 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
 
Апеляційну скаргу представника державного реєстратора Комунального підприємства "Агенція адміністративних послуг" Євка Володимира Володимировича - задовольнити.
Рішення Білоцерківського районного суду  Київської області від 03 вересня 2020 року скасувати в частині скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно і постановити в цій частині рішення, яким в задоволенні позову в цій частині - відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст складено 09 березня 2021 року.

 
Головуючий:                           
 
                                                       Судді: