УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №274/5485/19 Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т. М. 
Категорія 29 Доповідач Павицька Т. М.  

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого         Павицької Т.М.,
суддів                 Миніч Т.І., Шевчук А.М.,

за участю секретаря                Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №274/5485/19 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , виконавчий комітет Бердичівської міської ради про припинення права спільної часткової власності та виділення майна в натурі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1  –  ОСОБА_8  на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 листопада 2020 року, ухвалене під головуванням судді Вдовиченко Т.М. в м. Бердичеві,
в с т а н о в и в :
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом у якому просив виділити йому в натурі, як власнику квартири АДРЕСА_1 , 1/2 частини, належного йому на праві спільної часткової власності приміщення №ІІ, площею 10,4 кв.м. відповідно до об`ємно - планувального рішення, викладеного в дослідницькій частині таблиці № 3 (варіант 1) і зображено на схемі в додатку 1 висновку судового експерта № 777/08-2019 за результатами проведення експертного дослідження. Припинити право спільної часткової власності на дане майно. Позовні вимоги мотивував тим, що згідно свідоцтва про право власності від 20.02.2006 він є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 . На підставі договору дарування від 19.06.2018 йому перейшло у власність інші 2/3 частини даного житла. У зв`язку з чим, він став одноособовим власником житлового приміщення, загальною площею 41,8 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м. Крім того, у спільне часткове користування із власниками квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 перейшло приміщення коридору №І площею 4,5 кв.м. (1/3 частина), а також із власником квартири АДРЕСА_2 - приміщення кухні ІІ площею 10,4 кв.м ( 1/2 частини). ОСОБА_1 зазначав, що він вирішив виділити належну йому частку в приміщенні кухні та припинити у зв`язку з цим право спільної часткової власності, оскільки між ним та відповідачами не досягнуто домовленості про поділ спільного майна та / або виділ його у натурі частки із спільного майна.
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 листопада 2020 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 – ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. 
На обґрунтування доводі апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Зазначає, що визначений судом першої інстанції предмет спору щодо встановлення порядку користування спірним майном не відповідає предмету спору , зазначеного у позовній заяві, а саме виділення майна в натурі та припинення права спільної часткової власності. Крім того, належна позивачу квартира прилягає до спірного приміщення, що технічно визначає необхідність надання йому частини кухні біля вікна. Технічна можливість поділу підтверджена висновком судового експерта.
       Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.        
Судом першої інстанції встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на житло виданого 08.02.2006 відділом з надання житлово - комунальних послуг міськвиконкому квартира АДРЕСА_1 ( комунальна) належить ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 
       19 червня 2018 між ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_1 був укладений договір дарування частки квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Литвином О.С. За цим договором відчужено 2/3 частки в праві власності на квартиру, що розташована в АДРЕСА_4 . Квартира комунальна має наступні характеристики ( комунальна приміщення I,II в спільному ). Загальна площа: 41,8 кв.м., житлова - 25,8, кількість жилих кімнат- 2. 
Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 просив виділити йому в натурі, як власнику квартири АДРЕСА_1 , 1/2 частину, належного йому на праві спільної часткової власності приміщення ІІ, площею 10,4 кв.м. відповідно до об`ємно - планувального рішення, викладеного в дослідницькій частині таблиці № 3 (варіант 1) і зображено на схемі в додатку 1 висновку судового експерта № 777/08-2019 за результатами проведення експертного дослідження.
Як вбачається із копії технічного паспорта, квартира АДРЕСА_1 знаходиться на 9 поверсі 9 поверхового будинку. Зазначена квартира складається з 2 кімнат житловою площею 25,8 кв.м., 1/2 кухні площею 5,2 кв.м., коридору 1/3 приміщення - 1,5 метра, ванна -3,4 кв.м., вбудована шафі - 1,2 кв.м. 
Згідно відмітки в технічному паспорті приміщення I та приміщення II ( кухня) знаходяться в спільній часткові власності квартир № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 .
       Відповідно до висновку оцінювача про вартість майна ( консультаційна робота) вартість 1/2 приміщення ІІ (кухні) площею 10,4 кв.м. станом на 21.08.2019 становить 23 370 грн 00 коп.
     Як вбачається із висновку експерта № 771/08-2019 за результатами проведення будівельно - технічного дослідження від 23.08.2019, можливий лише один варіант розподілу кухні, згідно якого, кухню можливо поділити на окремі ізольовані приміщення відповідно із виділенням ідеальної частки ОСОБА_1 із влаштуванням в них електрифікованої кухні - ніші. Разом з тим, необхідно провести наступні будівельні роботи: між коридором №1 (площею 4,7 кв.м. ) та санвузлом №5 (площею 3,4 кв.м.), демонтувати частину суміжної перегородки; між коридором №1 (площею 4,7 кв.м.), санвузлом №5 (площею 3,4 кв.м.) та кухнею ІІ (площею 10,4 кв.м.) пробити новий дверний проріз з подальшим влаштуванням внутрішнього дверного блоку із штукатуренням укосів; влаштувати нову глуху перегородку, яка розділить санвузол №5 (площею 3,4 кв.м.) в частках 3/50 та 47/50 з відповідним функціональним призначенням: коридор та санвузол; влаштувати нову перегородку з віконним прорізом (фрамугою), яка розділить кухню ІІ (площею 10,44 кв.м.) в частках: 1/2 та 1/2, в новоутворених приміщеннях облаштувати електрифіковані кухні - ніші, системи примусової вентиляції, каналізації та водопостачання. 
       Частиною 1 ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
   За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.
     Власникам квартир у дво- або багатоквартирному будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежилих приміщень, які розташовані у житловому будинку (частина друга статті 382 ЦК України).
Пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що багатоквартирний будинок - це житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.
Відповідно до частин першої та другої статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників і не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.
Встановивши, що будинок по АДРЕСА_5 є багатоквартирним, приміщення ІІ (кухня) призначене для забезпечення потреб власників квартир АДРЕСА_2 та №915, тому суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для виділення позивачу в натурі 1/2 частини приміщення ІІ та припинення спільної часткової власності.
       Посилання в апеляційній скарзі на те, що технічна можливість поділу кухні підтверджується висновком судового експерта на правильність судового рішення не впливає. 
За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для скасування судового рішення суду першої інстанції, оскільки суд, встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, ухвалив судове рішення із правильним застосуванням норм матеріального права та без порушення процесуального права, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  –  ОСОБА_8  залишити без задоволення.
Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 листопада 2020 року без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути  оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 21січня 2021 року.

Головуючий 

Судді