Справа №589/1249/20 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сидорчук О. М.	
Номер провадження 33/816/3/21 	Суддя-доповідач Рунов В. Ю. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. ,з участю секретаря судового засідання Шумарової О. О., розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 589/1249/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 30.06.2020, якою 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 
визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_3 ,
захисника – адвоката Глуха М. В., 

В С Т А Н О В И В:

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити, оскільки протокол складений з порушенням закону, має виправлення щодо його дати народження, недостовірні дані щодо суду, який здійснюватиме судовий розгляд та недостовірні дані щодо його місця проживання. При цьому суддя вийшла за межі протоколу і самостійно визначила час та дату вчинення правопорушення, не врахувавши, що з 01.07.2020 скасовано адміністративну відповідальність за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння особою, яка керує т/з. Звертає увагу й на те, що суддя самостійно без з`ясування думки учасників справи викликав свідка ОСОБА_5 . 
Постановою судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 30.06.2020 ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 10200 грн із позбавленням права керування т/з строком 1 рік. Стягнуто на користь держави 420,40 грн судового збору.
Згідно постанови судді, ОСОБА_3 19.04.2020 о 23:35 в м. Шостка на вул. Чернігівській керував т/з автомобілем BMW X5 н. з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.
Вислухавши доводи ОСОБА_3 та його захисника Глуха М. В., які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 147139 від 20.04.2020, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_3 керував т/з із ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.
Зазначені висновки судді суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, належним чином умотивовані і ґрунтуються на досліджених та перевірених в судовому засіданні доказах.
Зокрема, факт вчинення ОСОБА_3 правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, об`єктивно підтверджується, крім зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення, іншими доказами у справі, а саме:
? протоколом АА №111986 про адміністративне затримання за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 20.04.2020, відповідно до якого ОСОБА_3 був затриманий 19.04.2020 о 23:40 у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з метою складання адміністративного протоколу;
? висновком щодо результатів медичного огляду від 20.04.2020 № 85, відповідно до якого 20.04.2020 о 00:35 ОСОБА_3 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився;
? письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 20.04.2020 про те, що ОСОБА_3 відмовився від підпису та ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та з протоколом про адміністративне затримання. При цьому йому роз`яснено ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП;
? копією постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №019944 від 20.04.2020, згідно якої
19.04.2020 о 23:35 в м. Шостка на вул. Чернігівській ОСОБА_3 керував т/з BMW X5 н. з. НОМЕР_1 та не мав при собі (не пред`явив) посвідчення водія категорії «В» , чим порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП;
? довідкою поліцейського СРПП № 1 Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області О. Мельник, згідно якої ОСОБА_3 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 10.04.2010;
? відеозапису з нагрудної камери працівника поліції ОСОБА_5 , з якого вбачається, що відеозапис здійснювався 19.04.2020 в період після 23 год. На початку відеозапису видно як автомобіль намагається зрушити з місця, поліцейські перешкоджають цьому, з місця водія виходить ОСОБА_3 , поводить себе неадекватно і після застосування спецзасобів його поміщають до автомобіля патрульної поліції;
? показаннями допитаного в суді першої інстанції свідка ОСОБА_5 , який пояснив, що він є працівником поліції і був на місці події, яка зафіксована на відеозаписі та з приводу якої він згодом складав протокол про адміністративне правопорушення. Вказав, що через поведінку та стан ОСОБА_3 він доставляв останнього до відділку поліції для встановлення особи в порядку адміністративного затримання, а після цього – до Шосткинської ЦРЛ для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Перебуваючи в лікарні ОСОБА_3 проходити медичний огляд відмовився;
? показаннями допитаного в суді першої інстанції свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що він є лікарем Шосткинської ЦРЛ і намагався провести огляд на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_3 , однак останній відмовився від проходження медичного огляду, що й було ним зафіксовано на бланку висновку, який долучений до протоколу.
Відповідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків тощо, а згідно ч. 2 цієї норми обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти цим доказам.
Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення має виправлення щодо дати народження ОСОБА_3 та недостовірні дані щодо суду, який здійснюватиме судовий розгляд, то вони не заслуговують на увагу, оскільки дата народження зазначена в протоколі, хоч і має дійсно певні сліди виправлення, проте є зрозумілою і не викликає сумніву щодо суб`єкту правопорушення та належності особі, відносно якої складений протокол. При цьому зазначення у протоколі іншого місцевого суду ніж той, який безпосередньо здійснив розгляд протоколу, не призвело до визнання цього процесуального документу недійсним або ж недостовірним чи недопустимим доказом внаслідок істотного порушення прав та законних інтересів ОСОБА_3 , оскільки і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, і її захисник приймали участь в судовому засіданні, де мали можливість реалізувати повною мірою свої конституційні права, у тому числі право на доступ до суду.
Твердження апеляційної скарги щодо невірної вказівки в протоколі дати та часу вчинення правопорушення також не заслуговують на увагу, оскільки з наведених вище доказів убачається, що ОСОБА_3 керував т/з із ознаками алкогольного сп`яніння «19.04.2020 о 23:35», як правильно встановив суд в межах свої повноважень (ст. 280 КУпАП), а не «20.04.2020 о 01:35», як зазначено в протоколі, що з огляду на конкретні фактичні обставини справи, поведінку ОСОБА_3 та події, які мали місце в проміжку часу між зупинкою т/з та складанням протоколу є явною технічною помилкою (опискою) допущеною працівником поліції при складанні протоколу, яка з огляду на вимоги ст. 283 КУпАП суттєво не впливає на опис обставин, установлених під час розгляду справи. При цьому фактичні обставини вчинення правопорушення, які викладені у постанові, не спотворюють змісту правопорушення та його істотних ознак, указаних в протоколі, оскільки суд самостійно не редагував фабулу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відшукував докази на користь працівників поліції, внаслідок чого апеляційним судом не встановлено порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.
Що стосується доводів апеляційної скарги про виклик свідка ОСОБА_5 та долучення до справи відеозапису з нагрудних камер поліцейських, то вони є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, оскільки суддя суду першої інстанції з метою своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245, 251, 255, 277-2, 278, 280 КУпАП) здійснив виклик свідків, які були очевидцями подій. При цьому працівник поліції ОСОБА_5 як уповноважена особа складав відносно ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення і збирав докази згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП, долучивши до справи відеозапис подій з нагрудних камер працівників поліції, тому міг бути допитаним судом за певних обставин як свідок у разі необхідності.
Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_3 не керував т/з, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються дослідженими у справі доказами, викладеними вище. 
Відповідно роз`яснень ВСУ, викладених у абз. 3, 4 п. 27 постанови Пленуму від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із послідуючими змінами), керування т/з необхідно розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, а згідно п. 1, 5 і 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 08.11.1968) та положень Європейської угоди, яка доповнює цю Конвенцію (Женева, 01.05.1971), кожний т/з, який знаходиться в русі, повинен мати водія.
Проведене дослідження доказів дозволяє зробити однозначний та безсумнівний висновок, який виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цієї справи, а за вказаних у протоколі про адміністративні правопорушення та в постанові судді обставин ОСОБА_3 керував т/з, так як будь-який обґрунтований сумнів спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів.
Доводи апеляційної скарги в частині того, що ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає можливості притягнення до відповідальності осіб, які керують т/з, є безпідставними і не відповідають дійсності.
Зокрема, після набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22.11.2018, тобто з 01.07.2020, відповідальність, зокрема за керування т/з, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, виключено з ст. 130 КУпАП і закріплено у ст. 286-1 КК.
Разом з тим, ЗУ в «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17.06.2020 № 720-IX, який набрав чинності 03.07.2020, внесені зміни до ЗУ за № 2617-VIIІ, а саме, у п. 1 Розділу І виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП, виключав адміністративну відповідальність за керування т/з у стані сп`яніння – відтак адміністративна відповідальність за ці дії відновлена з 03.07.2020.
Необхідно зазначити, що дійсно, ст. 130 КУпАП на офіційному веб-сайті Верховної Ради України викладена в ред. ЗУ № 2617-III від 22.11.2018 без врахування положень ЗУ № 720-1Х від 17.06.2020, однак цей факт сам по собі не впливає на кваліфікацію дій осіб, які вчинили правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, оскільки, як зазначено вище, ЗУ № 720-1Х від 17.06.2020 виключено одну із норм ЗУ № 2617-V111 від 22.11.2018, у якій ст. 130 КУпАП викладалася в новій редакції, що свідчить про те, що після набрання чинності ЗУ № 720-1Х від 17.06.2020 ст. 130 КУпАП діє в попередній редакції.
Таким чином, ОСОБА_3 , щодо якого були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку, тому зазначена вище вимога поліцейського є законною і обґрунтованою, а водій в усякому випадку не мав права ігнорувати вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O’Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні відносно ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.
Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення – ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, –

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 30.06.2020 відносно ОСОБА_9 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Рунов В. Ю.