СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" березня 2021 р.                                                                     Справа № 922/787/20  
Колегія суддів у складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А. , суддя  Дучал Н.М. ,
при секретарі судового засідання  Ярош В.В.,
за участю представників сторін:
від прокуратури, Ногіна О.М.,
від відповідача 1, 2, Цуварев О.Ф.,
відповідач 3 (особисто), Бєляковська Г.І.,
представник відповідача 3, Венгер В.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Заступника керівника Харківської обласної прокуратури, за вх. №2715 Х/1 на рішення  господарського суду Харківської області від "17" вересня 2020 р. (повний текст складено 25.09.2020, суддя Кухар Н.М.) у справі № 922/787/20 
за  позовом   Керівника Харківської місцевої  прокуратури № 1, м.Харків,
до 
1.Харківської міської ради, м.Харків,
2.Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна  Харківської міської ради, м.Харків,
3.Фізичної особи - підприємця Беляковської Галини Іванівни, м.Харків,
про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору, зобов`язання повернути майно
ВСТАНОВИЛА
Керівник Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області 16.03.2020 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до      Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, Фізичної особи - підприємця Беляковської Галини Іванівни, м.Харків, про визнання незаконним та скасування рішення 18 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.02.2018 №1008/18 "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м.Харкова" в частині, а саме, п. 53 додатку до рішення; визнання недійсним Договору № 5631-В-С від 04.09.2018 купівлі-продажу нежитлових приміщень підвалу № І-ІІІ, V, VII, X площею 116,7 кв.м., та першого поверху № 1-:-8, 19-:-22, 24-:-26, 34, 35 площею 236,8 кв.м., загальною площею 353,5 кв.м., в житловому будинку за адресою: м.Харків, вул. Ашгабатська, 10, літ. "А-4", укладеного між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та ФОП Бєляковською Галиною Іванівною, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саутенко Н.В. і зареєстрованого в реєстрі за № 3030; зобов`язання ФОП Бєляковської Галини Іванівни повернути територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради нежитлові приміщення підвалу № І-ІІІ, V, VII, X площею 116,7 кв.м., та першого поверху № 1-:-8, 19-:-22, 24-:-26, 34, 35 площею 236,8 кв.м., загальною площею 353,5 кв.м., в житловому будинку за адресою: м. Харків, вул. Ашгабатська, 10, літ. "А-4", загальною вартістю 844 869,60 грн, шляхом підписання відповідного акту прийому-передачі вказаного майна.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішення Харківської міської ради від 21.02.2018 №1008/18 прийнято з порушенням вимог   ст. 345 ЦК України,   ст. 25 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст.ст.   1,   2,   4,   29 Закону України "Про приватизацію державного майна", ст.ст.   11,   18-2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.03.2020 вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі 922/787/20 за правилами загального позовного провадження.
Рішенням Господарського суду Харківської області від "17" вересня 2020 р. по справі № 922/787/20,  у задоволенні позовних вимог було відмовлено.
Приймаючи   рішення по справі,   суд першої інстанції застосував ст.1 Першого протоколу до Конвенції, ратифікованої   Законом України № 475,97-ВР від 17.07.1997, та практику ЄСПЛ щодо застосування ст.1 Першого протоколу до Конвенції згідно зі   ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»   та дійшов висновку, що ФОП Беляковська Г.І. законним шляхом, добросовісно набула майно у власність.
Не погодившись з прийнятим рішенням, заступник керівника Харківської обласної прокуратури звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх. № 2715 Х/1), в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 17.09.2020 у справі № 922/787/20 та ухвалити нове, яким задовольнити позов прокурора.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.10.2020 р.   у справі № 922/787/20 апеляційну скаргу Заступника керівника Харківської обласної прокуратури на рішення Господарського суду   Харківської області від 18.09.2020 залишено без руху.
До канцелярії Східного апеляційного господарського суду   від заявника апеляційної скарги надійшло клопотання стосовно приєднання додаткових документів на виконання вимог попередньої ухвали, якими були усунуті встановлені раніше недоліки
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2020 р. відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Харківської обласної прокуратури за вх. № 2715 Х/1 на рішення господарського суду Харківської області по справі № 922/787/20 від 17 вересня 2020 р. та встановлено учасникам справи строк до 10.12.2020 включно для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами їх надсилання іншим учасникам справи.
10.12.2020 р. від Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просять апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області залишити  без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 17.09.2020 по справі № 922/787/20 залишити без змін. Посилаються, що згідно положень Програми приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м.Харкова на 2017-2022 роки, затвердженої рішенням 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.06.2017 № 691/17 приватизація майна, що знаходиться в комунальній власності територіальної громади м,Харкова, здійснюється на підставі рішень сесій Харківської міської ради.. Ініціатива щодо визначення способу приватизації належить Управлінню. Положення ст.11 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» не встановлює обмеження щодо передбачення спеціальних випадків коли у особи може виникнути право на приватизацію об`єкту шляхом його викупу, лише у рамках цього Закону, а є відсилання до інших законодавчих актів, положеннями ст.289 Господарського кодексу України визначено, що орендар має право на викуп об`єкта оренди, якщо таке право передбачено договором оренди. Частиною 2 ст.777 Цивільного кодексу України встановлено, що орендар який належно виконує свої обов`язки за договором найму у разі продажу речі, переданій у найму, має переважне право перед іншими особами на її придбання. Положеннями ст.18-2 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» встановлено особливості приватизації окремих груп об`єктів, проте і ній не зазначено, що п.1 ч.1 цієї статті встановлено виключний випадок, коли об`єкт оренди може  бути приватизований шляхом викупу орендарем.
В апеляційній скарзі не наведено правових підстав визнання договору купівлі-продажу недійсними. Крім того, прокурором не зазначено чим саме та чиї права порушено при укладанні спірного договору купівлі-продажу. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.   
10.12.2020  від Харківської міської Ради на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому  просять рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Наполягають, що Харківською місцевою прокуратурою № 1 не обґрунтовані та не доведені підстави представництва інтересів держави у суді, договір купівлі-продажу  від 04.09.2018 р. № 5631-В-С відповідає вимогам ст.203 ЦК України. Вважають, що викладені  у апеляційній скарзі доводи,  не доводять жодного порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач вільно тлумачить норми чинного законодавства.  
11.12.2020 р. від представника третього відповідача на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просять рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Наполягають, що позбавлення третього відповідача по справі  (ФОП Беляковської Г.І.) права власності  на приватизоване майно призведе до грубого порушення інтересів членів територіальної громади м.Харкова. Звертає увагу суду, що після приватизації і викупу об`єкту приватизації третій відповідач здійснив поліпшення цього майна шляхом проведення поточних ремонтних робіт. Крім  того, ним виконано усі вимоги договору купівлі-продажу та сплачено 704058 грн. Звертає увагу суду, що розділом Ш договору оренди № 3073 від 13.07.2014 р. була визначена вартість об`єкта оренди на підставі висновку про вартість, яка складала 454194 грн станом на 11.09.2014. Згідно оцінки, яка була проведена під час приватизації, вартість орендованого майна збільшилася майже вдвічі, що свідчить про здійснення орендарем дій щодо поліпшення даного майна.    
Після проведення та повідомлення суддею-доповідачем про закінчення проведення підготовчих дій, колегія суддів апеляційної інстанції ухвалою  від 14.12.2020 р. призначила апеляційну скаргу заявника до розгляду на 14.01.2021.
06.01.2021 від Харківської міської ради надійшла заява про зупинення провадження у справі №922/787/20 до закінчення розгляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/623/20, в обґрунтування якого зазначено, що правовідносини у справі №922/623/20 (з аналогічним предметом спору) є подібними із правовідносинами, що розглядаються в межах справи №922/787/20, та з метою дотримання єдності судової практики існує необхідність зупинення провадження.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.01.2021 у справі №922/787/20 клопотання Харківської міської ради від 06.01.2021 р. про зупинення провадження по справі № 922/787/20   задоволено. Зупинене апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Заступника керівника Харківської обласної прокуратури за вх.№ 2715 Х/1 на рішення господарського суду Харківської області від 17 вересня 2020 р. у справі №922/787/20 до закінчення перегляду у касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судових рішень у справі №922/787/20 та оприлюднення повного тексту постанови.
18.02.2021 до канцелярії апеляційного суду надійшло клопотання апелянта стосовно поновлення провадження у справі.
Колегія суддів зазначає, що станом на сьогодні у ЄДРСР опубліковано повний текст постанови   Об`єднаної палати Верховного Суду від 22.01.2021 у справі №922/623/20.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 поновлено  провадження у справі. Розгляд справи призначено на "11" березня 2021 
10.03.2021 від  Харківської міської ради надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 922/787/20 до закінчення розгляду Великою палатою Верховного Суду справи № 922/3014/19 
11.03.2021 від представника третього відповідача надійшли письмові пояснення по справі, в яких просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.    
У судове засідання, призначене на 11.03.2021 з`явився представник першого відповідача, який підтримав своє клопотання про зупинення провадження у справі та прокурор, який проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись, що обставини справи № 922/3014/19 та обставини справи № 922/787/20 не є подібними. 
Крім того, Прокурор підтримав свої вимоги, викладені у апеляційній скарзі. 
Представник першого відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.
У судовому засіданні, яке відбулося 11.03.2021 оголошувалася перерва до 16.03.2021 р. 
У судове засідання призначене на 16.03.2021 р. з`явилися представники першого, другого та третього відповідача, прокурор та третій відповідач особисто.
Судова колегія відмовила у задоволенні клопотання першого відповідача про зупинення провадження у справі № 922/787/20 до закінчення розгляду Великою палатою Верховного Суду справи № 922/3014/19  з огляду на наступне.
В рамках справи № 922/3014/19 розглядається позов  Керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, фізичної особи ОСОБА_1 , Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія»  про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним договору оренди землі.
В той же час, в рамках справи № 922/787/20 розглядається позов Керівника Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області  до Харківської місцевої ради, Управління комунальним майном та приватизації комунального майна Харківської міської ради, фізичної особи-підприємця Бєляковської Галини Іванівни про визнання недійсним рішення Харківської міської Ради, визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеному в процесі  приватизації  та повернення майна. 
Таким чином, обставини справи № 922/3014/19 та обставини справи №922/787/20 не є подібними, а тому відсутні підстави для зупинення провадження у справі.
Відповідно до приписів ст. 269 Господарського процесуального кодексу України,  Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. (ч.1 ст.270 ГПК України) 
Заслухавши доповідь головуючого по справі (суддю -доповідача), дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзиви на апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін та особисто третього відповідача, які з`явилися у судове засідання, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скарга підлягає задоволенню з огляду на нижче викладене. 
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини справи.
13.11.2014 між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (2-й відповідач, орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем Бєляковською Галиною Іванівною (3-й відповідач, орендар) було укладено Договір оренди нежитлових приміщень №3073.
На підставі вказаного Договору, орендарю було передано в строкове платне користування нежитлові приміщення підвалу № І-ІІІ, V, VII, X площею 116,7 кв.м, та першого поверху № 1-:-8, 19-:-22, 24-:-26, 34, 35 площею 236,8 кв.м, загальною площею 353,5 кв.м (технічний паспорт КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" інвентарний № 29270 від 23.12.2013), в житловому будинку за адресою: м. Харків, вул. Ашгабатська, 10, літ. "А-4", що належали до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, строком до 13.10.2017.
Додатковою угодою № 2 до Договору оренди дію Договору пролонговано до 01.10.2018.
Відповідно до умов Договору оренди, орендар зобов`язаний: змінювати стан орендованого майна виключно за письмовою згодою орендодавця (п. 4.7). Здійснювати поточний ремонт за письмовою згодою орендодавця. За свій рахунок здійснювати капітальний ремонт за письмовою згодою орендодавця при наявності узгодженої проектно-кошторисної документації та дозволу, отриманого відповідно з діючим законодавством. Здійснювати реконструкцію орендованого майна за письмовою згодою орендодавця за свій рахунок за окремими проектами, які розроблені спеціалізованими проектними організаціями і узгоджені з управлінням містобудування і архітектури Харківської міської ради до початку проведення робіт, при наявності дозволу, отриманого відповідно з діючим законодавством (п. 4.8).
Факт передачі орендарю орендованого майна підтверджується актом прийома-передачі від 13.11.2014 р.
Рішенням 18 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.02.2018 №1008/18 "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова", вирішено провести відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Харкова шляхом викупу (згідно з додатком - переліком об`єктів, які підлягають приватизації (відчуженню) шляхом викупу).
У п. 53 вказаного переліку зазначено, що приватизації (відчуженню) шляхом викупу орендарем - ФОП Бєляковською Г.І. підлягають нежитлові приміщення підвалу та 1-го поверху в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 площею 353,5 кв.м.
У подальшому на підставі вказаного рішення Харківської міської ради з ФОП Бєляковською Г.І. укладено Договір купівлі-продажу № 5631-В-С від 04.09.2018, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саутенко Н.В. і зареєстрований в реєстрі за № 3030, на підставі якого шляхом викупу у власність ФОП Бєляковської Г.І. перейшло все майно, яке було орендовано на підставі Договору № 3073 від 13.11.2014, а саме: нежитлові приміщення підвалу № І-ІІІ, V. VII, X площею 116,7 кв.м, та першого поверху № 1-:-8, 19-:-22, 24-:-26, 34, 55 площею 236,8 кв.м, загальною площею 353,5 кв.м, в житловому будинку за адресою: м. Харків, вул. Ашгабатська, 10, літ. "А-4". Акт прийому-передачі складений 05.09.2018.
Факт передачі вище зазначеного майна ФОП Бєляковській Г.І. підтверджено Актом прийома-передачі за № 5631-В-С від 05.09.2018 р. 
Прокурор вважає рішення Харківської міської ради від 21.02.2018 № 1008/18 в частині відчуження ФОП Бєляковскій Г.І. шляхом викупу об`єкту комунальної власності територіальної громади м. Харкова (нежитлових приміщень) незаконним та таким, що підлягає скасуванню, в зв`язку з тим, що прийнято з порушенням вимог   ст. 345 Цивільного кодексу України, ст.ст.   1,   2,   4,   29, Закону України "Про приватизацію державного майна", ст.ст.   11,   18-2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".
У зв`язку з чим, прокурор звернувся з відповідним позовом до господарського суду.
Як свідчать матеріали справи, суд першої інстанції погодився з твердженням прокурора, що рішення Харківської міської ради від 21.02.2018 № 1008/18 в частині відчуження ФОП Бєляковскій Г.І. шляхом викупу об`єкту комунальної власності територіальної громади м. Харкова (нежитлових приміщень) незаконним та таким, що підлягає скасуванню.
Судова колегія також приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є такими, що підлягали задоволенню враховуючи наступне.
Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога про визнання незаконним та скасування рішення 18 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.02.2018 р. № 1008/18 «Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м.Харкова» в частині п.53 Додатку, визнання недійсним договору купівлі-продажу № 5631-В-С від 04.09.2018 р. , укладеного між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та фізичною особою - підприємцем Бєляковською Галиною Іванівною, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саутенко Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3030  та зобов`язання повернути територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради спірні нежитлові приміщення, шляхом підписання відповідного акту прийома-передачі майна.
В оспорюваному рішенні Харківської міської ради від 21.02.2018 № 1008/18 зазначено, що його прийнято на підставі   Закону України «Про приватизацію державного майна»,   Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», Закону України «Про особливості приватизації об`єктів незавершеного будівництва»,   статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Програми приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова на 2017-2022 р.р., затвердженої рішенням 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.06.2017 № 691/17.
Відповідно до пункту 1.1 Програми приватизації, її розроблено відповідно до   Конституції України,   Цивільного кодексу України,   Господарського кодексу України,   Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про приватизацію державного майна», « Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію) та інших законодавчих актів, що регулюють питання власності.
У Програмі визначено мету, пріоритети та умови      приватизації комунального майна територіальної громади міста на 2017-2022 р.р.
Відповідно до пункту 3.1 Програми приватизації,  ініціатива щодо приватизації об`єктів комунальної власності може виходити як від Управління, так і від інших виконавчих органів Харківської міської ради, осіб, які можуть бути покупцями відповідно до законодавства.
Ініціатива щодо визначення способу приватизації належить Управлінню.
Приватизація об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова здійснюється способами, що визначаються законодавством України і цією Програмою (пункт 3.3).
Пункт 3.4 Програми приватизації визначає, що приватизація об`єктів здійснюється: шляхом викупу, продажу об`єктів приватизації на аукціоні (у тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни), продажу об`єктів приватизації за конкурсом з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону, іншими способами, які      встановлюються спеціальними законами, що регулюють особливості      приватизації об`єктів окремих галузей.
Викуп застосовується      щодо об`єктів комунальної власності, якщо право покупця на викуп об`єкта передбачено законодавчими та нормативними актами, а також щодо тих, які не продано на аукціоні, за конкурсом.
Згідно з пунктом 3.7 Програми приватизації Управлінням готується проект рішення Харківської міської ради      з переліками об`єктів, що пропонуються для приватизації за способами їх приватизації.
Рішення про затвердження переліків об`єктів, що підлягають приватизації, приймається на пленарному засіданні      сесії Харківської міської ради      за поданням Управління (пункт       3.8).
Відповідно до пункту 7.1 Програми приватизації відчуження об`єктів      комунальної власності здійснюється із врахуванням вимог      Цивільного кодексу України,   Господарського кодексу України,   Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а також інших законодавчих та нормативно-правових актів у цій сфері.
Умови та порядок відчуження комунального майна вносяться на розгляд сесії для кожного об`єкта окремим рішенням (пункт 7.2)
За змістом частини 1   статті 5-1 Закону України «Про приватизацію державного майна»   (в редакції чинній на час прийняття рішення про відчуження об`єктів комунальної власності) з метою раціонального та ефективного застосування способів приватизації об`єкти приватизації класифікуються за такими групами: група А окреме індивідуально визначене майно, у тому числі разом із земельними ділянками державної власності, на яких таке майно розташовано. Окремим індивідуально визначеним майном вважається рухоме та нерухоме майно.
Частиною 2 статті   5-1, частиною 2 статті   16-2 Закону України «Про приватизацію державного майна»   встановлено, що об`єкти приватизації, що належать до груп А, Д і Ж, є об`єктами малої приватизації. Викуп об`єктів малої приватизації здійснюється відповідно до   Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)».
Відповідно до   статті 3 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)»   (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) приватизація об`єктів малої приватизації здійснюється шляхом: викупу, продажу на аукціоні (в тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни), продажу за конкурсом з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону.
З моменту прийняття рішення про приватизацію об`єктів, які перебувають у комунальній власності, органами приватизації здійснюється підготовка до їх приватизації відповідно до   статті 8 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)»   (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), що полягає, зокрема, у встановлені ціни продажу об`єкта, що підлягає приватизації шляхом викупу, або початкову ціну об`єкта на аукціоні, за конкурсом з урахуванням результатів оцінки об`єкта, проведеної відповідно до методики оцінки майна, затвердженої Кабінетом Міністрів України; публікації інформації про об`єкти малої приватизації у відповідних інформаційних бюлетенях та місцевій пресі, інших друкованих виданнях, визначених органами приватизації; а також вчиненні інших дій, необхідних для підготовки об`єктів малої приватизації до продажу.
Викуп застосовується до об`єктів малої приватизації, які не продано на аукціоні, за конкурсом, а також у разі, якщо право покупця на викуп об`єкта передбачено законодавчими актами. Порядок викупу об`єкта встановлюється Фондом державного майна України (частини 1, 3   статті 11 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)»   (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 1 частини 1   статті 18-2 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)»   (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) приватизація об`єктів групи А здійснюється з урахуванням таких особливостей: у разі прийняття рішення про приватизацію орендованого державного майна (будівлі, споруди, нежитлового приміщення) орендар одержує право на викуп такого майна, якщо орендарем за згодою орендодавця за рахунок власних коштів здійснено поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду, визначеної суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання для цілей оренди майна.
Порядок викупу встановлений Фондом державного майна України. На час виникнення спірних правовідносин діяв Порядок продажу об`єктів малої приватизації шляхом викупу, на аукціоні (в тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни), за конкурсом з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону, затверджений Фондом державного майна України від 02.04.2012 № 439 (далі Порядок № 439).
Згідно з пунктом 8.1 Порядку № 439 викуп об`єктів малої приватизації застосовується відповідно до пункту 3.3 розділу III та пункту 7.15 розділу VII цього Порядку щодо об`єктів малої приватизації, які не продані на аукціоні, за конкурсом, а також якщо право покупця на викуп об`єкта передбачено чинним законодавством України.
При розгляді цієї справи, судова колегія бере до уваги правовий висновок  Верховного Суду, який викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду  від 22.01.2021  по справі № 922/623/20.  
Так, Верховний Суд зазначив, що виходячи з аналізу наведених вище норм Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду доходить висновку, що Харківська міська рада має право прийняти рішення про продаж об`єктів нерухомого майна, що перебувають у власності територіальної громади, а уповноважений нею орган приватизації, а саме Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, має право укласти відповідний договір купівлі-продажу за результатами проведення аукціону або конкурсу (конкурсний продаж). У виключних випадках такий продаж може бути проведений шляхом викупу орендарем об`єкта, який перебуває у нього в оренді, якщо орендарем за згодою орендодавця за рахунок власних коштів здійснено поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менш як 25 % ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду, визначеної суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання для цілей оренди майна.
Тобто викуп орендарем орендованого ним приміщення, виходячи з положення статті   11, статті   18-2 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)»   може бути лише за умови, якщо орендарем за згодою орендодавця за рахунок власних коштів здійснено поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менш як 25 % ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду, визначеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання для цілей оренди майна. В іншому разі приватизація такого приміщення повинна здійснюватися у загальному порядку за результатами проведення аукціону або конкурсу.
Судом першої інстанції встановлено, та не спростовано під час апеляційного провадження,  що матеріали справи не містять доказів      на підтвердження того, що орендарем - фізичною особою - підприємцем Бєляковською Г.І. здійснювалися будь-які поліпшення орендованих нею приміщень за договором оренди як за згодою орендодавця так і за відсутністю такої згоди.
За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що рішення Харківської міської ради від 21.02.2018 № 1008/18 в частині відчуження ФОП Бєляковскій Г.І. шляхом викупу об`єкту комунальної власності територіальної громади м. Харкова (нежитлових приміщень) незаконним та таким, що підлягає скасуванню.
Посилання відповідачів на пункт 5.6 договору оренди  № 3073 від 13.11.2014 р., яким встановлено, що орендар, який належно виконує свої обов`язки, у разі продажу майна, що передано в оренду, має переважне право перед іншими особами на його викуп, є безпідставними, оскільки таке право виникає у орендаря лише за умов, визначених   Законом України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)».
Посилання відповідачів на приписи ч.2   ст.777 Цивільного кодексу України, яким передбачено, що   наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, у разі продажу речі, переданої у найм, має переважне право перед іншими особами на її придбання,  та на приписи ч.1  ст.289 Господарського кодексу України, якою передбачено  право орендаря  на викуп об`єкта оренди, якщо таке право передбачено договором оренди, є безпідставними, оскільки спірні правовідносини по цій справі виникли під час проведення приватизації, яка регулюються спеціальним законодавством  та має пріоритетне застосування перед нормами Цивільного та Господарського кодексів
Крім того,  частиною 4 ст. 289 Господарського кодексу України,   встановлено, що  приватизація єдиних майнових комплексів нерухомого та іншого окремого індивідуально визначеного майна, зданих в оренду, здійснюється у випадках і порядку, передбачених законом. 
Згідно із частиною 10   статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»   акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності   Конституції   або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
Відповідно до частини 1   статті 21 Цивільного кодексу України   суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Ураховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції , що п.53  додатку 1 до рішення Харківської міської ради від 21.02.2018 №1008/18 «Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади» прийнято з порушенням вимог   Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»,   Закону України «Про приватизацію державного майна»,   Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)»   та Програми приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова на 2017-2022 рр., затвердженої рішенням 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання 21.16.2017 №691/17, а відтак є незаконним.
Стаття 215 Цивільного кодексу України встановлює, що  підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
У статті  203 Цивільного кодексу України закріплено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину
Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.  Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.  Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.  Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 
Матеріалами справи доведено, що договір купівлі-продажу № 5631-В-С від 04.09.2018 р. укладено всупереч приписам Закону України «Про приватизацію державного майна»,   Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)»   та Програми приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова на 2017-2022 рр., затвердженої рішенням 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання 21.16.2017 №691/17, у зв`язку з чим позовні вимоги прокурора про визнання його недійсним та зобов`язання третього відповідача повернути майно є такими, що підлягають задоволенню.
Судова колегія звертає увагу відповідачів, що суд першої інстанції, приймаючи рішення, по справі,  прийшов до висновків про наявність підстав  для звернення прокурора  до суду з відповідним позовом, а також, що п.53  додатку 1 до рішення Харківської міської ради від 21.02.2018 №1008/18 «Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади» є незаконним, та наявність підстав  для визнання недійсним договору   
Відповідачі з апеляційними скаргами на рішення господарського суду Харківської області по справі №922/787/20 від17.09.2020, у тому числі і на мотивувальну частину цього рішення,  до суду апеляційної інстанції не зверталися. При цьому, у своїх відзивах на апеляційну скаргу, просили рішення по справі залишити без змін.
Як зазначалося вище, відповідно до приписів ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З огляду на наведене, судова колегія  не надає детальної  оцінки доводам відповідачів щодо безпідставності звернення прокурора з цим позовом, оскільки  відповідачі по справі,   в цій частині рішення по справі не оскаржували.    
Судова колегія лише зазначає, що відкриваючи провадження у цій справі, суд першої інстанції установив відповідність поданої прокурором заяви вимогам   Господарського процесуального кодексу України; зазначив, що підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі немає. Тобто жодних недоліків цієї заяви, зокрема і в частині представництва прокурором інтересів держави в суді, суд першої інстанції не встановив.
Що стосується твердження третього відповідача, що ним під час оренди було здійснено поліпшення орендованого майна, що підтверджується, на його думку,  зміною  вартості орендованого майна, яка зазначена у договорі оренди  та у договорі купівлі-продажу.    
Відповідно до ч.ч. 1, 3   ст. 11 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", викуп застосовується щодо об`єктів малої приватизації, які не продано на аукціоні, за конкурсом, а також у разі, якщо право покупця на викуп об`єкта передбачено законодавчими актами. Порядок викупу об`єкта встановлюється Фондом державного майна України.
Згідно з абз. 1 ч. 1   ст. 18-2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", приватизація об`єктів групи А здійснюється з урахуванням таких особливостей: у разі прийняття рішення про приватизацію орендованого державного майна (будівлі, споруди, нежитлового приміщення) орендар одержує право на викуп такого майна, якщо орендарем за згодою орендодавця за рахунок власних коштів здійснено поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду, визначеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання для цілей оренди майна.
На час виникнення спірних правовідносин діяв Порядок продажу об`єктів малої приватизації шляхом викупу, на аукціоні (в тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни), за конкурсом з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону, затвердженим ФДМУ від 02.04.2012 № 439.
Відповідно до п. 8.1 Порядку, викуп об`єктів малої приватизації застосовується відповідно до пункту 3.3 розділу III та пункту 7.15 розділу VII цього Порядку щодо об`єктів малої приватизації, які не продані на аукціоні, за конкурсом, а також якщо право покупця на викуп об`єкта передбачено чинним законодавством України.
Згідно з п. 8.2. Порядку, ціна продажу об`єкта, що підлягає приватизації шляхом викупу, установлюється на підставі результатів його оцінки.
При цьому,  оцінка спірного  майна, яке підлягала приватизації проводилася відповідно до Методики оцінки майна, затвердженої   постановою КМУ № 1891 від 10.12.2003.
Відповідно до п. 50 Методики (в редакції яка почала діяти з  06.09.2016), вимоги цього розділу поширюються на випадки проведення оцінки об`єктів у матеріальній формі з метою їх приватизації (окреме індивідуально визначене майно, об`єкти незавершеного будівництва, включаючи законсервовані об`єкти, об`єкти соціально-культурного призначення) як об`єктів малої приватизації, застави та інші способи відчуження відповідно до законодавства.
Згідно з п. 70 Методики, для визначення вартості об`єктів нерухомості, що приватизуються відповідно до   Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", у тому числі разом із земельними ділянками, на яких розташовані такі об`єкти, застосовується незалежна оцінка, яка проводиться відповідно до національних стандартів оцінки з урахуванням вимог цієї Методики та Методики оцінки земельних ділянок.
Відповідно до п. 71 Методики, вибір виду вартості об`єктів малої приватизації регулюється вимогами національних стандартів оцінки з урахуванням особливостей, визначених цією Методикою. При цьому враховуються способи їх продажу, строк корисного використання таких об`єктів, належність їх до спеціалізованого або неспеціалізованого майна. У разі викупу об`єктів малої приватизації може визначатися їх ринкова вартість або спеціальна вартість залежно від наявності передумов їх застосування, визначених Національним стандартом № 1.
Згідно з абз. 6 п. 73 Методики, порядок оцінки орендованого нерухомого майна (майна, що надавалося у концесію), що містить невід`ємні поліпшення, здійснені за час його оренди (концесії), під час приватизації, встановлюється Фондом державного майна. Порядком також визначається процедура ідентифікації невід`ємних поліпшень, здійснених за рахунок коштів орендаря (концесіонера).
Зазначений порядок встановлений ФДМУ, а саме Порядок оцінки орендованого нерухомого майна, що містить невід`ємні поліпшення, здійснені за час його оренди, під час приватизації, затверджений   наказом ФДМУ від 27.02.2004 №377.
Відповідно до п. 1.1 Порядку, цей Порядок установлює вимоги до проведення незалежної оцінки орендованого нерухомого майна (крім земельних ділянок), що містить невід`ємні поліпшення (далі - орендоване нерухоме майно), під час приватизації способами, визначеними законодавством, а також процедур ідентифікації невід`ємних поліпшень, здійснених за рахунок коштів орендаря. Порядок застосовується для оцінки орендованого нерухомого майна, що перебуває у державній, комунальній власності або належить Автономній Республіці Крим, щодо якого прийнято рішення про приватизацію та компенсацію орендарю вартості невід`ємних поліпшень, здійснених за рахунок коштів орендаря. Невід`ємними поліпшеннями орендованого майна є здійснені орендарем за час оренди заходи, спрямовані на покращення фізичного (технічного) стану орендованого майна та (або) його споживчих якостей, відокремлення яких призведе до зменшення його ринкової вартості.
Згідно з п. 2.1 Порядку, ідентифікацією поліпшень орендованого нерухомого майна (далі - ідентифікація поліпшень) є встановлення суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання факту відповідності підтверджувальних документів, наданих орендарем, про здійснені ним заходи, спрямовані на покращення фізичного (технічного) стану орендованого нерухомого майна та (або) його споживчих якостей (далі - поліпшення), наявним поліпшенням, які неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди і які здійснені за рахунок коштів орендаря та за згодою орендодавця. Ідентифікуються поліпшення, що здійснені протягом строку дії договору оренди та наявні на дату оцінки.
Відповідно до п. 2.2 Порядку, підтверджувальні документи про здійснені орендарем поліпшення, що подаються ним до відповідного органу приватизації, включають:
- договір оренди, укладений з дотриманням вимог законодавства; письмову згоду орендодавця на здійснення орендарем поліпшень орендованого нерухомого майна за його кошти;
- погоджену орендодавцем проектно-кошторисну документацію на проведення поліпшень, підписані замовником і підрядником акти виконаних будівельних робіт, копії документів, що підтверджують проведені орендарем розрахунки за виконані поліпшення орендованого нерухомого майна, у тому числі придбані матеріали, конструкції тощо;
- аудиторський висновок щодо підтвердження фінансування здійснених поліпшень орендованого нерухомого майна за рахунок коштів орендаря. Аудиторський висновок має містити розшифровку періодів освоєння, напрямів та джерел фінансування поліпшень, у тому числі за рахунок коштів орендаря, з посиланням на підтверджувальні документи;
- довідку, видану орендарем та завірену аудитором, про суму витрат, понесених орендарем у зв`язку із здійсненням поліпшень, яка віднесена орендарем на збільшення вартості його необоротних активів, у розмірі, який перевищує встановлену законодавством з питань оподаткування частку витрат для включення їх до валових витрат. При визначенні суми зазначених витрат ураховується невідшкодована орендодавцю вартість придатних для подальшого використання будівельних матеріалів, виробів, конструкцій, устаткування, отриманих орендарем під час здійснення поліпшень;
- інші документи, необхідні для виконання положень цього Порядку.
В матеріалах справи відсутні докази, що третій відповідач надавав другому відповідачу зазначені вище документи.
Зазначені документи не було на подано третім відповідачем і під час розгляду справи у суді.
З огляду на наведене, судова колегія приходить до висновку, що третім відповідачем не доведено належними та допустимими  доказами, що ним за згодою орендодавця під час оренди було здійснено поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від об`єкту оренди вартістю понад 25 %.
Як зазначалося вище, підставою для відмови у задоволенні позовних вимог по цій справі став висновок суду першої інстанції, який ґрунтується ст.1 Першого протоколу до Конвенції, ратифікованої   Законом України № 475,97-ВР від 17.07.1997, та практику ЄСПЛ щодо застосування ст.1 Першого протоколу до Конвенції згідно зі   ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,  що ФОП Беляковська Г.І. законним шляхом, добросовісно набула майно у власність.
Проте судова колегія не може погодитися з такими висновками суду з огляду на нижче викладене.
Відповідно до приписів ч.4  ст.236 Господарського процесуального кодексу України,  при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
При розгляді цієї справи судова колегія враховує правову позицію, яка викладена у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду  від 22.01.2021  по справі №922/623/20.
Так, Верховний Суд зазначив, що передача права власності на майно, у тому числі в результаті приватизації, передбачає наявність волевиявлення як у продавця, так і у покупця такого майна.   Отже, покупець, звертаючись до органів місцевого самоврядування про приватизацію орендованого нежитлового приміщення, та достовірно знаючи, що поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, ним здійснені не були та жодні дії, які б свідчили про намір здійснити такі поліпшення, ним не вчинялись, усвідомлював що його звернення є протиправним оскільки суперечить пункту 1 частини 1   статті 18-2 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)»   (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Крім того, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначає, що « продаж майна на неконкурентних засадах порушує такі основоположні принципи приватизації, як рівність прав участі громадян України у процесі приватизації, створення сприятливих умов для залучення інвестицій, забезпечення конкурентності продажу, передбачених   статтею 2 Закону України «Про приватизацію державного майна».
Порушення Харківською міською радою умов та порядку приватизації      призвели не тільки до можливих економічних збитків (недотримання територіальною громадою коштів від відкритого продажу майна конкурентним способом), а позбавили інших зацікавлених фізичних та юридичних осіб можливості придбати комунальне майно на відкритому конкурсі, створили для них і орендаря несправедливі умови конкуренції на ринку продажу комунального майна. При цьому орендар, відповідно, отримав непередбачені законом привілеї викупити майно неконкурентним способом.
Харківська міська рада, розпорядившись таким чином майном, діяла всупереч суспільним інтересам, поставивши в нерівні умови орендаря, який лише декілька місяців орендував комунальне майно і не здійснив його невід`ємних поліпшень, і інших потенційних покупців комунального майна, фактично протиправно позбавивши останніх права на участь у приватизації.
Тобто у справі № 922/623/20 судом апеляційної інстанції встановлено обставини      порушення органами місцевого самоврядування умов та порядку приватизації, а      також наявність протиправної поведінки самого покупця, який за відсутності у нього      законодавчо встановлених підстав для приватизації майна шляхом викупу у зв`язку з нездійсненням ним поліпшень майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, звернувся до органів місцевого самоврядування з      такою заявою, що свідчить про недобросовісність дій орендаря. Отже, позбавлення такої особи майна не суперечитиме принципам, встановленим статтею 1 Першого протоколу до   Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки такі наслідки обумовлені протиправною поведінкою самого набувача майна.
Повернення у власність територіальної громади майна (приміщення), незаконно відчуженого (шляхом викупу) фізичній особі органом місцевого самоврядування переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів у тому, щоби таке відчуження відбувалося у передбачений чинним законодавством спосіб та сприяло досягненню максимального економічного ефекту від продажу об`єкта комунальної власності.
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду вважає, що у даному випадку позбавлення відповідача-3 майна не порушуватиме принцип пропорційності втручання у право власності, оскільки викуп орендованого майна відповідачем-3 здійснено з порушенням вимог чинного законодавства, а саме пункту 1 частини 1   статті 18-2 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», внаслідок недобросовісних дій самого відповідача-3.
З матеріалів справи вбачається, що третій відповідач звернувся 22.02.2018 р.  до другого відповідача з заявою про приватизацію нежитлових приміщень розташованих за адресою: м.Харків, вул. Ашгабатська, 10  зазначивши спосіб приватизації - «викуп», за відсутності у нього      законодавчо встановлених підстав для приватизації майна шляхом викупу у зв`язку з нездійсненням ним поліпшень майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди.
Отже, позбавлення такої особи майна не суперечитиме принципам, встановленим статтею 1 Першого протоколу до   Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки такі наслідки обумовлені протиправною поведінкою самого набувача майна.
Стаття 275 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що  Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Відповідно до приписів ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: не з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
В даному випадку, судом першої інстанції не було повно з`ясовано усі обставини справи, у зв`язку з чим рішення по справі підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення по задоволення позовних вимог.
Судові витрати по справі покладаються на відповідачів у рівних частках.
Керуючись ст. ст. 269,270, 275,277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду
ПОСТАНОВИЛА

1.Апеляційну скаргу  Заступника керівника Харківської обласної прокуратури (вх.№ 2715 Х/1) на  рішення Господарського суду Харківської області від "17" вересня 2020 р. по справі № 922/787/20 - задовольнити.
2.Рішення Господарського суду Харківської області від "17" вересня 2020 р. по справі № 922/787/20 - скасувати.
Прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.
Визнати незаконним та скасувати рішення 18 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.02.2018 №1008/18 «Про відчуження об`єкта комунальної власності територіальної громади м. Харкова» в частині, а саме:п.53 додатку до рішення.
Визнати недійсним Договір № 5631-В-С від 04.09.2018 купівлі-продажу нежитлових приміщень підвалу № І-ІІІ, V, VII, X площею 116,7 кв.м., та першого поверху № 1-:-8, 19-:-22, 24-:-26, 34, 35 площею 236,8 кв.м., загальною площею       353,5 кв.м., в житловому будинку за адресою: м. Харків, вул. Ашгабатська, 10, літ.       "А-4", укладеного між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та ФОП Бєляковською Галиною Іванівною, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саутенко Н.В. і зареєстрованого в реєстрі за № 3030.
Зобов`язати ФОП Бєляковську Галину Іванівну повернути територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради нежитлові приміщення підвалу № І-ІІІ, V, VII, X площею 116,7 кв.м., та першого поверху № 1-:-8, 19-:-22, 24-:-26, 34, 35 площею 236,8 кв.м., загальною площею 353,5 кв.м., в житловому будинку за адресою: м. Харків, вул. Ашгабатська, 10, літ. "А-4", загальною вартістю                       844 869, 60 грн., шляхом підписання відповідного акту прийому-передачі вказаного майна.

Стягнути з Харківської міської ради (м-н Конституції, 7, м. Харків, 61003, код ЄДРПОУ 04059243) на користь Харківської обласної прокуратури                                 (вул. Б.Хмельницького, 4, м.Харків, 61001, код ЄДРПОУ 02910108) витрати за розгляд апеляційної скарги у сумі 8 438, 52 грн. та  розгляд позову у сумі 5625,68 грн.
Стягнути з Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна  Харківської міської ради (м-н Конституції, 16, м.Харків, 61003, код ЄДРПОУ 14095412) на користь Харківської обласної прокуратури (вул. Б.Хмельницького, 4, м.Харків, 61001, код ЄДРПОУ 02910108) витрати за розгляд апеляційної скарги у сумі 8 438, 52 грн. та  розгляд позову у сумі 5625,68 грн.
Стягнути з ФОП Бєляковської Галини Іванівни ( АДРЕСА_2 , РНОПП НОМЕР_1 ) на користь Харківської обласної прокуратури                                 (вул. Б.Хмельницького, 4, м.Харків, 61001, код ЄДРПОУ 02910108) витрати за розгляд апеляційної скарги у сумі 8 438, 52 грн. та  розгляд позову у сумі 5625,68 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського  процесуального кодексу України.                         

Повний текст постанови складено   22.03.2021

Головуючий суддя                                                                    О.І. Склярук

Суддя                                                                                           Р.А. Гетьман  

Суддя                                                                                           Н.М. Дучал