Ухвала
 
18 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 496/1332/18
 
провадження № 61-559ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н.Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О.М., Білоконь О. В.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 10 березня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл сумісного майна, що перебуває у спільній сумісній власності,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У травні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розподіл сумісного майна, що перебуває у спільній сумісній власності.
 
Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 10 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.
 
Визнано право власності за ОСОБА_2 на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 74,52 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Визнано право власності за ОСОБА_1 на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 74,52 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Визнано право власності за ОСОБА_2 на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,168 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Визнано право власності за ОСОБА_1 на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,168 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
У січні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 10 березня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків щодо підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.
 
У лютому 2021 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного суду від 27 січня 2021 року, з яких вбачається, що недоліки усунуто заявником.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає порушення судом норм процесуального права, зокрема справу розглянуто за відсутності заявника, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
У касаційній скарзі міститься клопотання про зупинення дії рішення Біляївського районного суду Одеської області від 10 березня 2020 року та постанови Одеського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року.
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення його виконання, підтверджені певними доказами. 
 
Вирішуючи питання про зупинення дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
Враховуючи, що заявником не наведено жодних доводів, що дають підстави для висновку про необхідність зупинення дії оскаржуваних судових рішень, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії оскаржуваних судових рішень слід відмовити.
 
Керуючись статтями 390, 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати з Біляївського районного суду Одеської області цивільну справу № 496/1332/18 за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл сумісного майна, що перебуває у спільній сумісній власності.
 
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Біляївського районного суду Одеської області від 10 березня 2020 року та постанови Одеського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 17 березня 2021 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                               Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян