КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

     Справа № 359/3980/19                                                                              Головуючий у І інстанції Даниленко В.В.
Провадження №22-ц/824/3154/2021                                                           Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
21 січня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Таргоній Д.О., Голуб С.А., Ігнатченко Н.В.,розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» - Кислощук Яни Сергіївни на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 17 січня 2020 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання природного газу, - 
УСТАНОВИВ:
у травні 2019 року представник ТОВ «Київоблгаз Збут» - Кислощук Я.С. звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даною заявою, в якій просила видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за послуги з постачання природного газу за період з 01 квітня 2017 року по 30 листопада 2017 року в розмірі 4841,44 грн.  
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2019 року дану справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання природного газу передано за підсудністю до Дарницького районного суду міста Києва.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 17 січня 2020 року відмовлено товариству з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» у видачі судового наказу.
Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ТОВ «Київоблгаз Збут» - Кислощук Я.С. подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати дану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до Дарницького районного суду м. Києва. 
В обґрунтовування апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у видачі судового наказу з підстав відсутності вказаних у заяві додатків укладеного між заявником та боржником  договору постачання природного газу.
Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом апеляційної інстанції строк не надходив.
Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
За правилом пункту 9 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.
Згідно із частиною 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У зв`язку з цим, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, а саме заявником не долучено до заяви про видачу судового наказу документів на підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а саме договору укладеного між заявником та боржником. 
З таким висновком суду першої інстанції судова колегія не погоджується, враховуючи наступне.
Як зазначалось вище, ТОВ «Київоблгаз Збут» в порядку наказного провадження звернулося до суду із заявою про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.
Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.
Порядок вирішення справ в наказаному провадженні законодавцем визначено в Розділі ІІ "Наказне провадження" ЦПК України (статті 160-173).
Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
В частині першій статті 161 ЦПК України передбачено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Зокрема, згідно п. 3 цієї частини судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
У заяві про видачу судового наказу ТОВ «Київоблгаз Збут» зазначає, що Броварський територіальний відділ реалізації «Київоблгаз Збут» виконав поставку природного газу для побутових потреб за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до договору №0800401649.
Боржником, в порушення умов договору, не проведена оплата за спожитий природний газ.  
Між сторонами укладений Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, затверджений постановою НКРЕКП № 2500 від 30 вересня 2015 року наявний в матеріалах справи.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Судовий наказ може бути видано за наявності як відповідного договору про надання таких послуг, так і інших письмових доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ також може бути видано, якщо заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи-підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Вимоги про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, по справі не заявлено.
За таких обставин відсутність договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги не могло слугувати підставою для відмови у видачі судового наказу.
Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув та дійшов передчасного висновку про відмову у видачі судового наказу з підстав ненадання копії договору, укладеного в письмовій формі.
За таких обставин висновки суду про відмову у видачі судового наказу є помилковими, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду
Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд,  
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» - Кислощук Яни Сергіївни задовольнити.
Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 17 січня 2020 року про відмову у видачі судового наказу - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.
 
Повний текст постанови складено 21 січня 2021 року.

Суддя-доповідач                                                         Д.О. Таргоній
 
Судді:                                                                            С.А. Голуб
                                                                                      
                                                                                           Н.В. Ігнатченко