ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 р. 	Справа № 480/2224/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Катунова В.В.
суддів: Чалого І.С. ,  Бершова Г.Є. 
за участю секретаря судового засідання  Ігнатьєвої К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства  захисту довкілля та природних ресурсів України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.02.2020, суддя Л.М. Опімах,  вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 23.02.20 по справі № 480/2224/19
          за позовом          Державного підприємства "Роменське лісове господарство"  
          до          Міністерства  захисту довкілля та природних ресурсів України      третя особа           Департамент екології та охорони природних ресурсів 
          про визнання протиправним та скасування пункту висновку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державне підприємство «Роменське лісове господарство»,  звернувся до суду з позовом до Міністерства  захисту довкілля та природних ресурсів України, третя особа, Департамент екології та охорони природних ресурсів , в якому просив суд:
- визнати протиправним і скасувати  пункт 1.2 Висновку з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності  "Спеціальне використання лісових ресурсів в порядку проведення рубок головного користування Державним підприємством "Роменське лісове господарство" Сумського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України" № 7-03/12-201868949/1 від 25.01.2019 в частині  екологічних умов.  
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.01.2019 Міністерством  екології та природних ресурсів України на підставі звіту з оцінки впливу на довкілля надало Висновок  №7-03/12-201868949/1, відповідно до якого  вважало допустимим  провадження планової діяльності  Державного підприємства «Роменське лісове господарство». Водночас, пунктом 1.2 Висновку  встановлені  екологічні умови провадження планової діяльності позивача, серед яких, зокрема такі: 
- провадження планованої діяльності здійснювати з урахуванням об`єктів Смарагдової мережі Verkhniosulskyi (code UA0000051) та у відповідності до заборон та обмежень, встановлених для об`єктів та територій Смарагдової мережі;
- забороняється здійснювати рубки в кварталах визначених як перспективні до заповідання;
- заборонити проведення суцільних та поступових рубок головного користування в межах лісів на території, що входить до складу проектованого НПП «Верхньосульський», а саме: Глинське лісництво, квартали 1-8, 13-19, 20-76, 81-68; Роменське лісництво, квартали 4-23, 28-38, 40-41, 43-44, 46-52; Недригайлівське лісництво, квартали 1, 4-13, 17-23, 45, 47-49, 51-53, 66-116, 119-122, 126-127, 133-143, 147. 
Позивач не погоджується із  цими умовами, вважає їх протиправними та просить скасувати висновок, а саме в частині заборон та обмежень під час провадження своєї господарської діяльності щодо об`єктів на території Смарагдової мережі України та парку "Верхньосульський". Також позивач зазначає, що вживає всіх заходів згідно Лісового кодексу України для забезпечення існування на території провадження господарської діяльності рослин і тварин з Червоної та Зеленої книги. 
Ухвалою від 21.10.2019 Сумський окружний адміністративний суд замінив відповідача у справі Міністерство екології та природних ресурсів України на Міністерство енергетики та захисту довкілля України.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2020 адміністративний позов задоволено. 
Визнано протиправним і скасовано  пункт 1.2 Висновку з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності  "Спеціальне використання лісових ресурсів в порядку проведення рубок головного користування Державним підприємством "Роменське лісове господарство" Сумського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агенства лісових ресурсів України" № 7-03/12-201868949/1 від 25.01.2019 в частині  екологічних умов,  а саме: 
провадження планованої діяльності здійснювати з урахуванням об"єктів Смарагдової мережі  Verkhniosulskyi ( code UA 0000051) та у відповідності  до заборон та обмежень, встановлених для об"єктів та територій Смарагдової мережі;
заборони  здійснювати рубки в кварталах, визначених  як перспективні до заповідання;
заборони проведення суцільних та  поступових рубок головного користування в межах лісів на території, що входить до складу проектованого НПП "Верхньосульський", а саме: Глинське лісництво, квартали  1-8, 13-19, 20-76, 81-68; Роменське лісництво, квартали 4-23, 28-38, 40-41, 43-44, 46-52; Недригайлівське лісництво, квартали 1, 4-13, 17-23, 47-49, 51-53, 66-116, 119-122, 126-127, 133-134, 147.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства енергетики та захисту довкілля України на користь Державного підприємства "Роменське лісове господарство"  1921,10 грн.  в рахунок відшкодування судового збору.   
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на  неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи,  неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що Закон України «Про оцінку впливу на довкілля», зокрема, ч.1 ст. 2, дає визначення оцінці впливу на довкілля та встановлює, що це процедура, яка передбачає підготовку суб`єктом господарювання звіту з оцінки впливу на довкілля; проведення громадського обговорення; аналіз уповноваженим органом інформації, наданої у звіті з оцінки впливу на довкілля, будь-якої додаткової інформації, яку надає суб`єкт господарювання, а також інформації, отриманої від громадськості під час громадського обговорення, під час здійснення процедури оцінки транскордонного впливу, іншої інформації; надання уповноваженим органом мотивованого висновку з оцінки впливу на довкілля, що враховує результату аналізу, передбаченого п.3 цієї частини; врахування висновку з оцінки впливу на довкілля у рішенні про провадження планованої діяльності. Процедура видачі уповноваженим органом висновку з оцінки впливу на довкілля є визначеною і відповідно до вимог Закону включає в себе окрім оприлюднення повідомлення про плановану діяльність та повідомлення про надходження пропозицій та зауважень від громадськості стосовно планованої діяльності суб`єкта господарювання, підготовку звіту з оцінки впливу на довкілля, зміст якого визначений ч.2 ст.6 Закону, громадське обговорення звіту з оцінки впливу на довкілля, аналіз уповноваженим органом всієї інформації і відповідно після цього надання вмотивованого висновку з оцінки впливу на довкілля, який в силу вимог ст.12 Закону може бути оскарженим в судовому порядку. Отже, Законом передбачено, умови які необхідні при проведенні оцінки впливу на довкілля.  Також відповідач зазначає, що у Висновку з ОВД від 25.01.2019 заборонено здійснення рубок в межах лісів (деяких територій) позивача. В 2008 році Держкомітет лісового господарства запропонував створити природний парк "Верхньосульський", до якого включити частину лісів ДП "Роменське лісове господарство". Враховуючи вимоги Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», які визначають перелік порушень у сфері оцінки впливу на довкілля, відповідач вважає що підстави для скасування оскаржуваного висновку в частині - відсутні.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 16.03.2021 представник позивача, Примак Н.В., та представник відповідача, Жиделяєва Ю.Г., підтримали свої правові позиції по справі.
Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції,  Державне підприємство «Роменське лісове господарство» є постійним лісокористувачем у розумінні статті 17 Лісового кодексу України, на яке покладаються в тому числі такі обов`язки : 
- забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей;
- вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення;
- забезпечувати охорону типових та унікальних природних комплексів і об`єктів, рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, рослинних угруповань, сприяти формуванню екологічної мережі відповідно до природоохоронного законодавства (ст. 19 Лісового кодексу України).
На виконання вимог, передбачених Лісовим кодексом України позивачем в 2017-2018 роках було проведено планові лісовпорядкувальні роботи, якими визначено лісогоспордарську діяльність підприємства у період з 2019 року по 2020 рік включно, об`ємні  показники заплановані лісовпорядкуванням погоджені  з Сумською обласною державною адміністрацією, Сумською обласною радою та Міністерством  екології та природних ресурсів України. 
На території ДП «Роменське лісове господарство»  розташований  гідрологічний заказник місцевого значення «Верхньосульський», створений на підставі рішення  Сумської обласної ради народних депутатів №662 від 25.12.1979р., розташований на території Недригайлівського лісництва.
25.01.2019 Міністерством  еколгії та природних ресурсів України наданий Висновок з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності «Спеціальне  використання лісових ресурсів в порядку проведення рубок головного користування Державним підприємством «Роменське  лісове господарство» Сумського обласного управління  лісового та мисливського  господарства  Державного агенства  лісових ресурсів України  №7-03/12-201868949/1 (том 1  а.с.16-31). 
Пунктом 1.2 Висновку встановлені екологічні умови під час провадження планованої діялності, серед яких яких, зокрема ті, що  оспорюються позивачем: 
- провадження планованої діяльності здійснювати з урахуванням об`єктів Смарагдової мережі Verkhniosulskyi (code UA0000051) та у відповідності до заборон та обмежень, встановлених для об`єктів та територій Смарагдової мережі;
- забороняється здійснювати рубки в кварталах визначених як перспективні до заповідання;
- заборонити проведення суцільних та поступових рубок головного користування в межах лісів на території, що входить до складу проектованого НПП «Верхньосульський», а саме: Глинське лісництво, квартали 1-8, 13-19, 20-76, 81-68; Роменське лісництво, квартали 4-23, 28-38, 40-41, 43-44, 46-52; Недригайлівське лісництво, квартали 1, 4-13, 17-23, 45, 47-49, 51-53, 66-116, 119-122, 126-127, 133-143, 147 ( стор.13 Висновку). 
Встановлюючи екологічні умови позивачу під час провадження ним планованої діяльності, відповідач враховував об`єкт, що входить до Смарагдової   мережі - проектований Національний природний парк «Верхньосульський», зазанчивши, що цей об`єкт передбачений Указом Президента України від 27 серпня 2008 року №774/208 «Про  невідкладні заходи щодо розширення мережі національних природних парків».
На думку позивача встановлення відповідачем зазначених умов не відповідають критеріям, визначеним ч.2 ст.2 Кодексу адміністратвиного судочинства України, тому є протиправними та підлягають скасуванню. 
У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження  надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням  принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням  необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Суд апеляційної інстанції перевіривши рішення в оскаржуваній частині на відповідність критеріям, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України приходить до висновку, що прийнято воно незаконно, виходячи з наступного.
Стаття 16 Конституції України проголошує, що обов`язком держави є забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України. Засобом досягнення цієї мети є створення державної системи реалізації природоохоронних функцій суспільства, яка гарантуватиме право громадян на екологічну безпеку та здорове довкілля.
За приписами ст. 246 Господарського кодексу України здійснення будь-якої господарської діяльності, що загрожує життю і здоров`ю людей або становить підвищену небезпеку для довкілля, забороняється (ч. 1 ст. 246).
Основним завданням державного регулювання та управління у сфері лісових відносин є забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів (стаття 25 Лісового кодексу України). Статтею 24 Лісового кодексу України передбачено, що права власників лісів, лісокористувачів та громадян охороняються законом і можуть бути обмежені або припинені лише у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.
Відповідно до ст.3 Закону України «Про екологічну мережу України» екомережа - єдина територіальна система, яка утворюється з метою поліпшення умов для формування та відновлення довкілля, підвищення природно-ресурсного потенціалу території України, збереження ландшафтного та біорізноманіття, місць оселення та зростання цінних видів тваринного і рослинного світу, генетичного фонду, шляхів міграції тварин через поєднання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а також інших територій, які мають особливу цінність для охорони навколишнього природного середовища і відповідно до законів та міжнародних зобов`язань України підлягають особливій охороні;  об`єкт екомережі - окрема складова частина екомережі, що має ознаки просторового об`єкта - певну площу, межі, характеристики тощо. До об`єктів екомережі відносяться території та об`єкти природно-заповідного фонду, водного фонду, лісового фонду, сільськогосподарські угіддя екстенсивного використання (пасовища, сіножаті) тощо. 
Статтею 17 Закону України «Про екологічну мережу України» передбачено, що  включення територій та об`єктів до переліків територій та об`єктів екомережі здійснюється з урахуванням їх значення з точки зору екології, ботаніки, зоології та ландшафтознавства. У першу чергу до переліків включаються території та об`єкти, що мають загальнодержавне значення з точки зору ландшафтного та біорізноманіття.  Включення територій та об`єктів екомережі до відповідних переліків здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до ст.21 Закону України «Про екологічну мережу України» території та об`єкти екомережі підлягають державному обліку. Такий облік є складовою частиною державного земельного кадастру, державних кадастрів інших природних ресурсів, територій та об`єктів природно-заповідного фонду, державної статистичної звітності і здійснюється в порядку, що визначається законом. 
Частиною 1 статті 25 Закону України «Про екологічну мережу України» передбачено, що Україна бере участь у міжнародному співробітництві з питань формування, збереження та використання Всеєвропейської екомережі, створенні транскордонних елементів екомережі. 
Згідно інформації з мережі Інтернет -Смарагдова мережа  України,  це українська частина Смарагдової мережі Європи.  Метою створення Смарагдової мережі Європи є збереження природної фауни, флори та оселищ. Вона була ініційована та координується Бернською конвенцією (1979).
Зазначена Конвенція має на меті охорону дикої флори та фауни і їхніх природних середовищ існування (ст.1 Конвенції).  Договірні Сторони вживають необхідних  заходів для підтримання популяцій  дикої флори та фауни на такому рівні або для приведення їх  до  такого  рівня,  який  відповідає,  зокрема,   екологічним, науковим і культурним вимогам, та враховують при цьому економічні та рекреаційні вимоги, також потреби підвидів, різновидів чи форм, що знаходяться під загрозою на місцевому рівні. (ст.2 Конвенції).
Кожна Договірна Сторона вживає відповідних і необхідних законодавчих та адміністративних заходів для забезпечення  охорони середовищ існування видів дикої флори та фауни (ст.4 Конвенції).  Україна  приєдналася до Конвенції  у 1996 році відповідно Закону України  №436/96-ВР «Про приєднання  України до Конвенції 1979 року «Про охорону дикої флори і фауни  та прирородних середовищ існування в Європі».
Поряд із цим, вимоги щодо забезпечення  охорони видів рослин і тварин містяться і національному закононодавстві, зокрема у Лісовому кодексі України, законах  України  «Про природно-заповідний фонд»,  «Про охорону навколишнього  природного середовища», «Про рослинний світ», «Про тваринний світ», «Про охорону земель», «Про охорону атмосферного повітря», «Про червону книгу України», які не суперечать Конвенції 1979 року «Про охорону дикої флори і фауни  та прирородних середовищ існування в Європі».  Свою діяльність позивач здійснює з дотриманням природоохоронного законодавства, що підтверджується   матеріалами  лісовпорядкування, які є обов`язковими  для ведення лісового господарства, планування і прогнозування використання лісових ресурсів.
Так, на виконання вимог передбачених Лісовим кодексом України в ДП «Роменське лісове господарство»  в 2017-2018р. за участі Комплексної  лісовпорядної експедиції було проведено планові лісовпорядкувальні роботи за якими визначено  лісогосподарську діяльність підприємства на період  з 2018р. по 2027р. включно. 
При цьому,  матеріали лісовпорядкування, Проект організації та розвитку лісового господарства ДП «Роменське лісове господарство» на 2018-2027рр., які було погоджено відповідачем не містять  відомостей щодо об`єктів Смарагдової мережі та НПП «Верхньосульський».
Також Департамент екології та охорони природних ресурсів Сумської обласної державної адміністрації  повідомив позивача листом за № 01/20/2096 від 29.08.2018р. про те, що відповідно до «Переліку  територій та об`єктів  природно-заповідного фонду Сумської області  в розрізі  адміністративних утворень станом на 18.07.2018р», землі лісового фонду  ДП «Роменське лісове господарство» до земель, зарезервованих для наступного заповідання, не відносяться і, взагалі, на даний час Регіональна схема формування екомережі Сумської області не розроблена ( том 1 а.с.34).  
Крім того, порядок створення й оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду визначений статтями 51-53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України». Зокрема, відповідно до ст.53 цього Закону рішення про створення природних заповідників, національних природних парків, а також щодо інших територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення приймаються Президентом України. 
Стаття 55 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» визначає, що території, що резервуються з метою наступного заповідання, залишаються у віданні їх землевласників та землекористувачів і використовуються за цільовим призначенням з додержанням особливих вимог охорони навколишнього природного середовища, що визначаються рішеннями про резервування. Рішення про резервування приймаються органами, уповноваженими приймати рішення про створення й оголошення відповідних територій та об`єктів природно-заповідного фонду на основі в порядку, передбаченому статтями 52 і 53 цього Закону. 
Судовим розглядом встановлено, що ані рішення про створення національного природного парку «Верхньосульський», ані рішення про резерувавання території з метою наступного заповідання уповноваженими органами не приймалися.
Посилання відповідача на Указ Президента України  від 27 серпня 2008 року №774/2008 «Про  невідкладні заходи щодо розширення мережі національних природних  парків», на переконання суду не  є рішенням про створення конкретного об`єкта національного природного парку «Верхньосульський», оскільки цим  Указом Президент лише підтримав ініціативу Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних державних адміністрацій щодо розширення мережі національних природних парків та створення та доручив Кабінету Міністрів України прискорити опрацювання та внести до 1 вересня 2008 року в установленому порядку на розгляд Верховної Ради України законопроект про затвердження Загальнодержавної цільової екологічної програми розвитку заповідної справи на період до 2020 року; передбачати у законопроекті про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" і проектах закону про Державний бюджет України на 2009 та наступні роки видатки у необхідних обсягах для фінансування національних природних парків, у тому числі новостворюваних, а також Кабінету Міністрів України, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, відповідним обласним державним адміністраціям забезпечити підготовку та внести в установленому порядку узгоджені пропозиції щодо створення відповідно до Закону України "Про природно-заповідний фонд України" національних природних парків, зазначених у статті 1 цього Указу. 
Таким чином, жодного з передбачених законодавством документів стосовно об`єкта природно-заповідного фонду  не існує,  відповідно будь-які законні підстави для включення  у Висновок  з оцінки впливу на довкілля від 25.01.2019р. об`єктів Смарагдової мережі  та проектованого НПП «Верхньосульський» відсутні. 
Крім того, відповідно до пункту 6 Висновку з оцінки впливу на довкілля  позивачем проведений звіт післяпроектного моніторингу  планованої  господарської діяльності, виконаний  Державним підприємстовм «Біологічні ресурси України» Міністрества екології та природних ресурсів України (том 1 а.с. 55-137), у якому зазначений ряд природо-охоронних рекомендацій, яких необхідно дотримуватись підприємству для покращення екологічного стану природних екосистем, серед яких  відсутні заборони щодо провадження планової діяльності ідентичні  зазначеним у Висновку, що  додатково підтверджують безпідставність заборони відповідачем  виконувати функції покладені на позивача державою. 
З урахуванням викладеного, зважаючи на види діяльності позивача, саме  без  урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та без дотриманням необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, прийняте відповідачем  рішення про встановлення позивачу заборон та обмежень, а саме:  провадження планованої діяльності здійснювати з урахуванням об`єктів Смарагдової мережі Verkhniosulskyi (code UA0000051) та у відповідності до заборон та обмежень, встановлених для об`єктів та територій Смарагдової мережі;  забороняється здійснювати рубки в кварталах визначених як перспективні до заповідання; заборонити проведення суцільних та поступових рубок головного користування в межах лісів на території, що входить до складу проектованого НПП «Верхньосульський», а саме: Глинське лісництво, квартали 1-8, 13-19, 20-76, 81-68; Роменське лісництво, квартали 4-23, 28-38, 40-41, 43-44, 46-52; Недригайлівське лісництво, квартали 1, 4-13, 17-23, 45, 47-49, 51-53, 66-116, 119-122, 126-127, 133-143, 147, є протиправним.
Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог  Державного підприємства "Роменське лісове господарство" про визнання протиправним і скасування  пункту 1.2 Висновку з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності  "Спеціальне використання лісових ресурсів в порядку проведення рубок головного користування Державним підприємством "Роменське лісове господарство" Сумського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України" № 7-03/12-201868949/1 від 25.01.2019 в частині  екологічних умов.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.02.2020 року по справі №480/2224/19 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.      
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства  захисту довкілля та природних ресурсів України - залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.02.2020 по справі № 480/2224/19  залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		В.В. Катунов 	
Судді	   	І.С. Чалий    Г.Є. Бершов   	
Постанова складена в повному обсязі  26.03.21.