ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 826/15336/17
адміністративне провадження № К/9901/55668/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А.,
суддів: Желєзного І.В., Стрелець Т.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.02.2018 (головуючий суддя Пащенко К.С.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2018 (колегія суддів у складі головуючого судді Чаку Є.В., суддів Файдюка В.В., Мезєнцева Є.І.)
у справі №826/15336/17
за позовом ОСОБА_1 
до Генеральної прокуратури України 
про визнання неправомірною відмову, зобов`язання вчинити певні дії.
I. РУХ СПРАВИ
1. Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Генеральної прокуратури України, в якому просив:
визнати неправомірною відмову відповідача в наданні позивачу довідки про розмір заробітної плати за посадою, з якої позивач вийшов на пенсію;
зобов`язати ГПУ надати позивачу довідку про заробітну плату за посадою, з якої позивач вийшов на пенсію, з урахуванням фактично отримуваних виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи, а саме: посадового окладу, класного чину, вислуги років, щомісячної премії, надбавки за виконання особливо важливої роботи, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб, надбавки за роботу з таємними документами та іншими, згідно законодавства - станом на момент звернення за довідкою.
2. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.02.2018 позов задоволено частково: 
визнано протиправною відмову Генеральної прокуратури України, викладену у листі №18-1471вих17 від 25 жовтня 2017 року, у наданні позивачу довідки про розмір заробітної плати;
зобов`язано відповідача надати ОСОБА_1 довідку про середньомісячну заробітну плату з урахуванням фактично отриманих виплат і умов праці, що існували на день звільнення позивача за останні 24 календарні місяці підряд на посаді перед звільненням. 
3. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.07.2017 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позову відмовлено.
4. У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
5. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 працював у Генеральній прокуратурі України на посаді старшого прокурора відділу, що підтверджується довідкою Генеральної прокуратури України від 29 січня 2016 року №18-49 зп.
6. 05 жовтня 2017 року позивач звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою, в якій, у зв`язку прийняттям постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30 серпня 2017 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», просив доручити підлеглим працівникам прокуратури виготовити та надати йому довідку про середньомісячну заробітну плату з урахуванням фактично отриманих виплат і умов праці, що існували на день його звільнення за останні 24 календарні місяці підряд на посаді перед звільненням.
7. Листом Генеральної прокуратури України від 25 жовтня 2017 року позивачу відмовлено у задоволені його заяви та зазначено, що з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» у прокурорів відсутнє право на перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру».
8. Вважаючи зазначене рішення незаконним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
9. Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції зазначив, що   обов`язок щодо видачі довідки про заробітну плату державного службовця за посадою, яку він займав до виникнення права на пенсію, покладено на державний орган (установу, організацію, підприємство), в якому працювала особа до виходу на пенсію. Відповідач, відмовляючи позивачу у наданні довідки у зв`язку з відсутністю підстав для перерахунку пенсії з посиланням на зміни в пенсійному законодавстві, діяв неправомірно, оскільки висновки щодо наявності/відсутності підстав для перерахунку пенсії відносяться виключно до компетенції органу, який законом уповноважений на здійснення такого перерахунку.
10. Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскільки на час виникнення спірних правовідносин не прийнято і не діють нормативно-правові акти, що регламентують умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, вимоги ОСОБА_1 щодо визнання неправомірними дії Генеральної прокуратури України з відмови видати довідку про заробітну плату та зобов`язати видати її є безпідставними і задоволенню не підлягають. Суд апеляційної інстанції послався на постанову Верховного Суду у зразковій справі № 825/506/18.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
11. У своїй касаційній скарзі позивач наголошує, що суди невірно застосували норми чинного законодавства. Зазначає, що постанова Верховного Суду у зразковій справі № 825/506/18 на час розгляду цієї справи у суді апеляційної інстанції не набрала законної сили. Наполягає, що оскільки він вийшов на пенсію до внесення змін до законодавства, що суттєво звузило право на пенсійне забезпечення колишніх працівників прокуратури, такі зміни на нього не росповсюджуються.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
12. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за необхідне зазначити наступне.
13. Правовідносини щодо пенсійного забезпечення колишніх працівників прокуратури врегульовано Законом України «Про прокуратуру»: до 15 липня 2015 року - Закон № 1789-ХІІ, з цієї дати - Закон України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ (далі - Закон № 1697-VІІ).
14. У статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, за якою позивачу у цій справі призначено пенсію, було визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина тринадцята цієї статті).
15. Частина вісімнадцята цієї статті у редакції, чинній до 15 липня 2015 року передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина вісімнадцята цієї статті).
16.          01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».
17. Таким чином, після 01 січня 2015 року повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури законодавець делегував Уряду.
18. 15 липня 2015 року набув чинності Закон № 1697-VІІ, згідно з Прикінцевими положеннями якого визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема: Закон № 1789-ХІІ, крім частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1.
19. Отже, на час звернення позивача із заявою про надання довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які визначали право на перерахунок пенсій працівникам прокуратури, втратили чинність.
20. За частиною двадцятою статті 86 Закону № 1697-VІІ умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
21. Урядом відповідний нормативно-правовий акт не прийнято і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено.
22. Постановою  правління ПФУ від 04 вересня 2013 року № 15-1 «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва по справах № 2а-8893/12/2670, № 2а-4753/09/2670» затверджено форму довідки про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, або кваліфікаційні класи, або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавка (винагорода) за вислугу років), що подається для призначення пенсії відповідно до  Закону України «Про державну службу»  (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 вересня 2013 року за № 1661/24193).
23. За наявності права на перерахунок пенсії за вислугу років пенсіонерам органів прокуратури на підставі  статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ  органами прокуратури України визнавалися і застосовувалися вказані вище порядки як універсальні для забезпечення права на перерахунок пенсії за вислугу років пенсіонерам органів прокуратури.
24. Проте  постановою  правління ПФУ від 04 липня 2016 року № 15-2 «Про внесення змін до постанови правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року № 15-1» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 липня 2016 року за № 1020/29150) з пункту 1 цієї постанови виключений, зокрема, абзац третій щодо затвердження форми довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію.
25. Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.
26. Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №825/506/18 Суд на підставі зазначених вище норм законодавства сформував такий правовий висновок:
«Таким чином, на час звернення ОСОБА_1 до Прокуратури Чернігівської області із заявою про видачу довідки про заробітну плату, складові якої відповідають заробітній платі працюючого працівника органів прокуратури, який обіймає посаду, подібну до тієї, що обіймав позивач, для здійснення перерахунку пенсії за вислугу років на підставі  Закону № 1789-ХІІ  та постанови № 657 станом на 01 вересня 2017 року,  положення нормативно-правових актів, якими затверджувалась форма такої довідки та визначався порядок її заповнення, втратили чинність, а іншого нормативного-правового акта, який би регламентував підстави, форму, зміст, механізм та суб`єкта видачі відповідної довідки, немає.
За таких обставин, а також ураховуючи відсутність правових підстав для перерахунку пенсії позивача, у відповідача не було підстав для видачі позивачу відповідної довідки, у зв`язку із чим відмова в її видачі з одночасним роз`ясненням при цьому суті змін до пенсійного законодавства України не порушила прав та законних інтересів ОСОБА_1».
27. Правовідносини у цій справі цілком тотожні справі №825/506/18 і колегія суддів не вбачає підстав для відступлення від зазначеного правового висновку.
28. Таким чином, у спірних правовідносинах відповідач не діяв протиправно.
29. Враховуючи наведене, Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову. Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
30. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
31. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 350, 356 КАС України, Суд -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.02.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2018 у справі №826/15336/17 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                          А.А. Єзеров
Суддя                                                                                                              І.В. Желєзний
Суддя                                                                                                              Т.Г. Стрелець