УХВАЛА

15 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 520/13763/2020
адміністративне провадження № К/9901/6824/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни на постанову Другого  апеляційного адміністративного суду від 7 грудня 2020 року у справі №520/13763/2020 за позовом    ОСОБА_1 до   приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни про   визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяни Леонідівни, в якому просила: 

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Київ - Павелків Тетяни Леонідівни «про відкриття виконавчого провадження» ВП №63120760 від 23 вересня 2020 року; 

- стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва  Павелків Тетяни Леонідівни на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі: 840 грн 80 коп. 

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від   26 жовтня 2020 року позовну заяву   залишено без задоволення.

Постановою Другого  апеляційного адміністративного суду від 7 грудня 2020 року рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року скасовано та прийнято нову постанову про задоволення позову:

- визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни від 23 вересня 2020 про відкриття виконавчого провадження №63120760;

- стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі: 2102 (дві тисячі сто дві) грн 10 коп.

Не погоджуючись із цим судовим рішенням суду апеляційної інстанції, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна звернулася із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її засобами поштового зв`язку 26 лютого 2021 року.

У своїй касаційній скарзі скаржник просить постанову Другого  апеляційного адміністративного суду від 7 грудня 2020 року у справі №520/13763/2020 скасувати та залишити в силі рішення Харківського окружного адміністративного суду від   26 жовтня 2020 року. Також скаржник просить поновити строк касаційного оскарження.

Згідно статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Постанова Другого  апеляційного адміністративного суду прийнята 7 грудня 2020 року. Однак, скаржник подав касаційну скаргу 26 лютого 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

В обґрунтування підстав поважності пропуску строку скаржник вказує, що повний текст судового рішення суду апеляційної інстанції він отримав 28 січня 2021 року. В підтвердження зазначеному надав до суду копію конверту суду апеляційної інстанції із штрих-кодовим ідентифікатором та роздруківку трекінгу Укрпошти.

Ураховуючи викладене, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження належить задовольнити.

Водночас, вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 328 України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

У свою чергу, стаття 287 КАС України регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Предметом розгляду даної справи є правомірність винесення постанови приватним виконавцем про відкриття виконавчого провадження.

За такого правового врегулювання та обставин справи оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Однак, оскаржуючи судові рішення, прийняті за правилами статті 287 КАС України, відповідачкою належним чином не обґрунтовано, яке значення матиме рішення касаційного суду, ухвалене за наслідками розгляду цієї касаційної скарги, для формування єдиної правозастосовної практики.

Обґрунтування такого значення зводиться до викладення обставин справи, цитування нормативно правових актів, зазначення, що судом попередньої інстанції рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав для перегляду касаційним судом оскаржуваного судового рішення прийнятого за правилами статті 287 КАС України.

Водночас, аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовної практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини першої  статті 333 КАС України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 248, 287, 329, 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Визнати поважними підстави пропуску строку приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною на касаційне оскарження постанови Другого  апеляційного адміністративного суду від 7 грудня 2020 року у справі №520/13763/2020.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни на постанову Другого  апеляційного адміністративного суду від 7 грудня 2020 року у справі №520/13763/2020 за позовом    ОСОБА_1 до   приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни про   визнання протиправною та скасування постанови.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

..........................

...........................

...........................

Н.М. Мартинюк
А.В.  Жук
Ж.М. Мельник-Томенко
Судді Верховного Суду