Ухвала
 
18 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 569/2421/20
провадження № 61-561ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта», третя особа: Головне управління Держпродспоживслужби в Рівненській області, про визнання протиправною умови договору, відшкодування збитків і моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
11 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року у вказаній справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2021 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: запропоновано заявнику звернутися до суду із уточненою редакцією касаційної скарги, у якій зазначити передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави касаційного оскарження судових рішень, а також надіслати суду копії уточненої редакції касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників.
 
У лютому 2021 року від ОСОБА_1 надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме уточнена касаційна скарга. 
 
В уточненій касаційній скарзі заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанцій в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку) як на підставу оскарження судового рішення. Зокрема, заявник у касаційній скарзі зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваних судових рішеннях не врахував висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 25 травня 2018 року у справі № 925/125/14, від 14 грудня 2020 року у справі № 521/2816/15-ц та від 18 серпня 2020 року у справі № 910/3428/19, від 18 червня 2020 року у справі № 826/13606/16.
 
У вказаних постанова Верховного Суду зроблено висновки про підстави для поновлення строку апеляційного провадження та відкриття апеляційного провадження після спливу такого строку. 
 
Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
 
Заявником подана касаційна скарга на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року (ухвала про відкриття апеляційного провадження) та постанову Рівненського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року (судове рішення, яким спір вирішено по суті). 
 
Порядок касаційного оскарження ухвал суду визначений статтею 406 ЦПК України. 
 
Згідно з частиною другою статті 406 ЦПК України скарги на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції чи постанови суду апеляційної інстанції, включаються до касаційної скарги на відповідне рішення чи постанову.
 
За змістом пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України ухвала про відкриття апеляційного провадження не підлягає касаційному оскарженню окремо від постанови суду апеляційної інстанції.
 
Таким чином, скарга на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року, якою відкрито апеляційне провадження, може включатися до касаційної скарги на судове рішення, яким спір вирішено по суті, - постанову Рівненського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року, та її доводи будуть перевірені судом під час касаційного перегляду постанови суду апеляційної інстанції. 
 
Отже, ухвала Рівненського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року не може бути самостійним предметом касаційного оскарження. 
 
В уточненій касаційній скарзі на оскаржувані судові рішення заявником не зазначено та не обґрунтовано підстав, перелічених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, для касаційного оскарження постанови Рівненського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року.
 
Подання заявником касаційної скарги на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року про відкриття апеляційного провадження та постанову Рівненського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року, якою спір вирішено по суті, без наведення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження судового рішення, яким спір вирішено по суті, не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.
 
Отже, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги, у якій зазначити передбачені підстави касаційного оскарження судових рішень, а також надіслати суду копії уточненої редакції касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників.
 
У разі не наведення та не обґрунтування заявником у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження постанови Рівненського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, касаційна скарга на оскаржувані судові рішення буде повернута заявнику відповідно до вимог пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України.
 
За змістом частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданої до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
 
Таким чином, Верховний Суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги. 
Керуючись статтями 127, 185, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення зазначених недоліків касаційної скарги до 19 березня 2021 року, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали. 
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                     О. В. Ступак