ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 р.	Справа № 520/4708/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,  Мельнікової Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області   на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Чудних С.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 05.08.20 року по справі № 520/4708/2020
за позовом                      ОСОБА_1  
до                     Головного управління Національної поліції в Харківській області                             
про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі - відповідач), в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 20.02.2020 № 143 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 31.03.2020 № 68 о/с в частині звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області, з 31.03.2020 за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби;
- поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області з 01.04.2020;
- стягнути з Головного управління Національної поліції України в Харківській області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.04.2020 по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України;
- допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що накази Головного управління Національної поліції в Харківській області від 20.02.2020 № 143 та від 31.03.2020 № 68 о/с є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки прийняті з порушенням норм чинного законодавства. Позивач зазначив, що звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Відповідачем в ході службового розслідування не встановлено належними та допустимими доказами порушення позивачем службової дисципліни. Фактично Головним управлінням Національної поліції в Харківській області притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності за вчинення корупційного правопорушення.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2020 вказаний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 20.02.2020 № 143 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області" в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 31.03.2020 № 68 о/с в частині звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області, з 31.03.2020 за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби. Поновлено капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області з 01.04.2020. Стягнуто з Головного управління Національної поліції України в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.04.2020 по день фактичного поновлення на службі в Головному управлінні Національної поліції України в Харківській області у розмірі 28428 (двадцять вісім тисяч чотириста двадцять вісім) грн 40 коп. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом при вирішенні справи норм матеріального права.         
Зокрема, апелянт посилався на те, що суд першої інстанції неправильно оцінив докази у справі та встановив обставини справи, внаслідок чого зробив хибний висновок про недоведеність вчинення позивачем дисциплінарного проступку та необґрунтованість застосованого дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.  
Крім того, зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги пояснення капітана поліції ОСОБА_2 , написаного власноручно в ході службового розслідування, в якому він повідомив, що капітан поліції ОСОБА_1 та капітан поліції ОСОБА_3 поїхали з місця відпрацювання до його завершення, а він разом із капітаном поліції ОСОБА_4 залишився на відпрацюванні. Також, в ході службового розслідування надав аналогічні власноручні пояснення і капітан поліції ОСОБА_4 . Вважає, що з наведеного вбачається, що позивач залишив місце відпрацювання території без дозволу підполковника поліції ОСОБА_5 . Твердження ОСОБА_1 про те, що він залишив місце відпрацювання разом із всіма поліцейськими та з дозволу керівника суперечить власноручно написаним поясненням капітана поліції ОСОБА_4 , капітана поліції ОСОБА_2 , підполковника поліції ОСОБА_5 . Також, зазначає, що показання капітана поліції ОСОБА_4 , капітана поліції ОСОБА_2 , надані у судовому засіданні, викликають обґрунтований сумнів щодо їх достовірності, так як вони суперечать їх власноручно написаним поясненням в ході службового розслідування. Зазначає, що суд не взяв до уваги той факт, що рапорт про використання службового автомобіля, написаний позивачем, відсутній у підрозділі поліції і ніхто його не бачив, тому твердження ОСОБА_1 про його написання нічим не підтверджено.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 працював у Головному управління Національної поліції Харківської області на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області.
Як вбачається із рапорту начальника УКЗ ГУНП в Харківській області, 01 лютого 2020 року до УКЗ ГУНП в Харківській області надійшла інформація про те, що працівниками Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, спільно з працівниками Харківського управління НПУ під процесуальним керівництвом прокуратури Харківської області під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 30.01.2020 до ЄРДР № 42020220000000068 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України затримано старших оперуповноважених СКП Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області капітанів поліції ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які 31.01.2020 о 22.40, перебуваючи у салоні службового автомобіля "Деу Сенс", номерний знак НОМЕР_1 (синьому фоні), поблизу будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , отримали неправомірну грошову винагороду у розмірі 1000 доларів США від громадянина Б. за непритягнення його до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 12020220780000053 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 от. 186 КК України. 
Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 03.02.2020 № 272 за вказаним фактом призначено службове розслідування та відсторонено капітана поліції ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування.
Службовим розслідуванням встановлено, що 28.01.2020 о 17.56 до Люботинського відділення поліції від оператора служби "102" надійшло повідомлення про те, що 28.01.2020 о 17.20 за адресою: АДРЕСА_2 , двоє чоловіків відкрито заволоділи мобільним телефоном, двома планшетами, велосипедом та іншими особистими речами ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄО Люботинського відділення поліції від 28.01.2020 № 641). На місце події негайно були направлені наряди Люботинського відділення поліції під керівництвом т.в.о. начальника сектору кримінальної поліції Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_5 та начальника Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_7 . По "гарячих слідах" встановлено ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яких запрошено до Люботинського відділення поліції для з`ясування обставин даної події. Цього ж дня відомості за даним фактом слідчим відділом Люботинського відділення поліції внесено до ЄРДР № 12020220780000053 за ч. 2 ст. 186 КК України.
Також, службовим розслідуванням встановлено, що 31.01.2020 близько 22.40 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 під час зустрічі з ОСОБА_10 у салоні службового автомобіля "Деу Сенс", номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні), який перебував поблизу будинку, розташованого за адресою: вул. Річкова, 5, смт Пісочин Харківського району Харківської області, одержали від неї обумовлену неправомірну вигоду в розмірі 1000 доларів США, після чого цього ж дня о 22.49 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 затримано співробітниками правоохоронних органів у порядку вимог ст. 208 КПК України.
17 лютого 2020 року ОСОБА_1 надав письмові пояснення в межах проведення службового розслідування, відповідно до яких зазначив, що 31.01.2020 близько 16.45 від т.в.о. начальника СКП Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_5 він отримав усну вказівку на прибуття до м. Люботин пров. Озерний для відпрацювання інформації щодо можливого виявлення осіб, які здійснюють так звані "закладки" наркотичних речовин. По прибутті за вказаною адресою він отримав короткий інструктаж від ОСОБА_5 , після чого разом з оперуповноваженим СКП капітаном поліції ОСОБА_2 , старшим оперуповноваженим СКП капітаном поліції ОСОБА_4 залишилися на відпрацюванні вказаної території, а ОСОБА_5 з місця поїхав. Через 30-40 хвилин до них приєднався старший оперуповноважений СКП капітан поліції ОСОБА_3 , а близько 18.30-18.50 оперуповноважений СКП лейтенант поліції ОСОБА_11 . У період до 20.00 ним здійснено неодноразові доповіді в телефонному зв`язку т.в.о. начальника СКП ОСОБА_5 з приводу оперативної обстановки за вказаним відпрацюванням. У цей же час за проханням старшого оперуповноваженого СКП ОСОБА_4 ним повідомлено ОСОБА_5 про необхідність ОСОБА_4 поїхати додому за сімейними обставинами. Окрім нього, він неодноразово доповідав про можливу недоцільність відпрацювання вказаної інформації на даний час, оскільки поблизу можливого місця закладок постійно з`являлись місцеві мешканці та через погодні умови вони всі вимокли, та можливе подальше відпрацювання вказаної інформації 01.02.2020 зранку. Після цього він отримав усну вказівку від т.в.о. начальника СКП Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_5 на прийняття рішення самостійно залежно від ситуації, яка склалась, та можливості залишити вищевказану адресу у зв`язку з недоцільністю продовження відпрацювання. Через 20-30 хвилин вказані заходи було припинено. Також т.в.о. начальника СКП Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області підполковнику поліції Вегері С.В. ним здійснено доповідь з приводу отримання оперативної інформації від можливого кандидата в оперативний контакт та припинення подальшого відпрацювання вказаної інформації. Після цього ним разом з ОСОБА_3 , з метою отримання оперативної інформації від ОСОБА_9 було здійснено виїзд на службовому автомобілі "Деу Сенс", номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні), до смт Пісочин. По приїзду за вказаною адресою   ОСОБА_9 поставив перед ними умову відвезти його за гострою необхідністю до його матері, яка на той час працювала в м. Харків по вул. Пермська, а вже після цього останній мав надати оперативну інформацію. Було прийнято рішення, з метою отримання оперативної інформації, відвезти ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 . Після приїзду за вказаною адресою від матері останнього надійшла інформація стосовно того, що її син їй щось розповів важливе, проте вона не може вказану інформацію розповісти на робочому місці та попросила дочекатися її біля їх будинку та що їй потрібна саме їх допомога. Після цього він та ОСОБА_3 поїхали до смт Пісочин, а ОСОБА_9 разом з матір`ю залишилися в м. Харків. Цього ж вечора близько 22.30-22.50 з метою отримання оперативної інформації відбулася зустріч між ним, ОСОБА_3 та матір`ю ОСОБА_9 на вул. Річній смт Пісочин та в подальшому відбулися події, які мають відношення до матеріалів кримінального провадження № 42020220000000068 від 30.01.2020, з приводу яких він бажає надавати пояснення лише після завершення досудового розслідування. Крім цього, вранці 31.01.2020, точного часу він не пам`ятає, ним особисто на ім`я начальника Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_7 складено рапорт щодо надання можливості використання службового автомобіля "Деу Сенс", номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні), у зв`язку зі службовою необхідністю поза межами робочого часу. Де точно залишив рапорт він не пам`ятає, можливо у черговій частині Люботинського відділення поліції. Про подальшу долю рапорту йому невідомо.
Висновком службового розслідування від 20.02.2020 ухвалено за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у порушенні вимог пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", п. 1 ч. 3 ст. 1, п. 4 ч. 3 ст. 1 та п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 розділу ІІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.2017 № 757, ст. 22 Закону України "Про запобігання корупції", п. 1 своїх службових обов`язків до старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 20.02.2020 № 143 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області" за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у порушенні вимог п. 1 та 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", п. 1 ч. 3 ст. 1, п. 4 ч. 3 ст. 1 та п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 розділу ІІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.2017 № 757, ст. 22 Закону України "Про запобігання корупції", п. 1 своїх службових обов`язків до старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. 
На підставі вищевказаного наказу 31.03.2020 Головним управлінням Національної поліції в Харківській області прийнято наказ № 68 о/с про звільнення капітана поліції ОСОБА_1 за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.
Не погоджуючись із наказами Головного управління Національної поліції в Харківській області від 20.02.2020 № 143 та від 31.03.2020 № 68 о/с ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваних наказів та наявності підстав для поновлення позивача на роботі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно з частиною першою статті 17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про Національну поліцію" служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України (частина третя статті 59 Закону України "Про Національну поліцію").
Проходження служби в поліції регулюється Законом України "Про Національну поліцію" та іншими нормативно-правовими актами (стаття 60 Закону України "Про Національну поліцію").
Частиною 1 статті 58 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов`язків.
Обов`язки поліцейського визначені у частині першій статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", відповідно до вимог якої поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Згідно частин 2 та 3 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут Національної поліції України).
Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).
Відповідно до частини 1 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (частина 2 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).
Відповідно до частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Згідно з частинами першою-четвертою статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою (частина 6 статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (частина 10 статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).
Наказом МВС України від 07 листопада 2018 року №893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок №893).
Суд зазначає, що до позивача застосовано найсуворіший вид дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.
Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.
Згідно з частиною 9 статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право:
1) одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб;
2) одержувати в органах, закладах, установах поліції та їхніх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи;
3) отримувати консультації спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.
За рішенням керівника, який призначив службове розслідування, розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією у відкритому засіданні. У такому разі поліцейський, який притягається до відповідальності, у письмовій формі не пізніше ніж за три дні повідомляється про час, дату та місце розгляду справи дисциплінарною комісією (частина 10 статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).
Відповідно до пункту першого розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків (пункт перший розділу V Порядку №893).
Згідно з пунктами 1 та 2 розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.
Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
Отже, об`єктивне службове розслідування обов`язково повинно передувати звільненню, якщо поліцейського звільняють у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Службове розслідування має бути проведене із збиранням, перевіркою та оцінкою матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку.
З матеріалів справи вбачається, що наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 31.03.2020 № 68 о/с капітана поліції ОСОБА_1 звільнено за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.
Підставою для видачі наказу по особовому складу став наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 20.02.2020 № 143 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області" в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Отже, для встановлення правомірності звільнення позивача зі служби в поліції, необхідно дослідити чи були правові підстави для винесення наказу про застосування до лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, що є крайнім видом дисциплінарного стягнення.
Як слідує, з наказу №143, такий винесено за порушення позивачем вимог пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", п. 1 ч. 3 ст. 1, п. 4 ч. 3 ст. 1 та п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 розділу ІІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.2017 № 757, ст. 22 Закону України "Про запобігання корупції", п. 1 своїх службових обов`язків. 
Таким чином, підставою для прийняття оскаржуваного наказу та звільнення позивача із органів Головного управління Національної поліції України став факт порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, що виразилось у невиконанні наказу керівника та використанні службового автомобіля для виконання функцій, не пов`язаних із службовою діяльністю органів поліції.
Як слідує з матеріалів справи, фактично висновок про наявність в діях позивача вчинку, який слугував підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення був зроблений за результатами службового розслідування проведеного за фактом внесення відомостей до ЄРДР за № 42020220000000068 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України.
Колегія суддів зауважує, що при проведенні службового розслідування, за наявності ознак кримінального правопорушення, в разі прийняття рішення про звільнення зі служби у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, обов`язково повинні бути встановлені інші порушення дисципліни, відмінні від тих, які інкримінуються в рамках кримінального провадження.
В наказі відповідач вказує, що позивач порушив пункти 1 та 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", п. 1 ч. 3 ст. 1, п. 4 ч. 3 ст. 1 та п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 розділу ІІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.2017 № 757, ст. 22 Закону України "Про запобігання корупції", п. 1 своїх службових обов`язків.
Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Згідно з частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: п. 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; п. 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; п. 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.
Як зазначив відповідач, ОСОБА_1 , не дочекавшись команди керівництва та не повідомивши про завершення відпрацювання, самовільно залишив територію м. Люботин Харківської області та здійснив виїзд на службовому автомобілі "Деу Сенс", номерний знак НОМЕР_1 (на синьому зоні), до м. Харків, а потім до смт Пісочин Харківського району Харківської області, отже, використав службовий автомобіль для виконання функцій, не пов`язаних із службовою діяльністю органів поліції, у власних цілях, а саме отримання неправомірної вигоди.
Поряд із тим, як пояснив ОСОБА_1 у судовому засіданні та у письмових поясненнях 31.01.2020 близько 16.45 він від т.в.о. начальника СКП Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_5 отримав усну вказівку на прибуття до м. Люботин пров. Озерний для відпрацювання інформації щодо можливого виявлення осіб, які здійснюють так звані "закладки" наркотичних речовин. Прибувши за вказаною адресою він отримав короткий інструктаж від ОСОБА_5 , після чого разом з оперуповноваженим СКП капітаном поліції ОСОБА_2 , старшим оперуповноваженим СКП капітаном поліції ОСОБА_4 , старшим оперуповноважений СКП капітаном поліції ОСОБА_3 , оперуповноваженим СКП лейтенантом поліції ОСОБА_12 залишилися на відпрацюванні вказаної території. Він зазначив, що неодноразово доповідав про можливу недоцільність відпрацювання вказаної інформації на даний час, оскільки поблизу можливого місця закладок постійно з`являлись місцеві мешканці та через те що на вулиці йде дощ та всі оперуповноважені вимокли, та можливе подальше відпрацювання вказаної інформації 01.02.2020 зранку. Після цього він отримав усну вказівку від т.в.о. начальника СКП Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_5 на прийняття рішення самостійно залежно від ситуації, яка склалась, та можливості залишити вищевказану адресу у зв`язку з недоцільністю продовження відпрацювання. Через 20-30 хвилин вказані заходи було припинено. Також т.в.о. начальника СКП Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області підполковнику поліції ОСОБА_5 ним було здійснено доповідь з приводу отримання оперативної інформації від можливого кандидата в оперативний контакт та припинення подальшого відпрацювання вказаної інформації. Після цього ним разом з ОСОБА_3 , з метою отримання оперативної інформації від ОСОБА_9 було здійснено виїзд на службовому автомобілі "Деу Сенс", номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні), до смт Пісочин. По приїзду за вказаною адресою ОСОБА_9 поставив перед ними умову відвезти його за гострою необхідністю до його матері, яка на той час працювала в м. Харків по вул. Пермська, а вже після цього останній мав надати оперативну інформацію. Було прийнято рішення, з метою отримання оперативної інформації, відвезти ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 . Після приїзду за вказаною адресою від матері останнього надійшла інформація стосовно того, що її син їй щось розповів важливе, проте вона не може вказану інформацію розповісти на робочому місці та попросила дочекатися її біля їх будинку та що їй потрібна саме їх допомога. Після цього він та ОСОБА_3 поїхали до смт Пісочин, а ОСОБА_9 разом з матір`ю залишилися в м. Харків. Цього ж вечора близько 22.30-22.50 з метою отримання оперативної інформації відбулася зустріч між ним, ОСОБА_3 та матір`ю ОСОБА_9 на вул. Річній смт Пісочин та в подальшому відбулися події, які мають відношення до матеріалів кримінального провадження № 42020220000000068 від 30.01.2020, з приводу яких він бажає надавати пояснення після завершення досудового розслідування. Крім цього, вранці 31.01.2020, точного часу він не пам`ятає, ним особисто на ім`я начальника Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_7 було складено рапорт щодо надання можливості використання службового автомобіля "Деу Сенс", номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні), у зв`язку зі службовою необхідністю поза межами робочого часу. Де точно залишив рапорт, він не пам`ятає, можливо у черговій частині Люботинського відділення поліції. Про подальшу долю рапорту йому невідомо.
У судовому засіданні суду першої інстанції 23 липня 2020 року свідок ОСОБА_13 зазначив, що 31.01.2020 він заступив на чергування в Люботинському відділенні поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області. Близько 18:00 години ОСОБА_1 подзвонив до чергової частини та повідомив, що він знаходиться в Люботині на відпрацювання інформації щодо можливого виявлення осіб, які здійснюють так звані "закладки" наркотичних речовин. ОСОБА_1 повідомив, що вони затримуються на завданні, оскільки є оперативна інформація, яку необхідно відпрацювати на службовому авто, а тому, можливості повернути вчасно до Люботинськогоу відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області службовий автомобіль не має. ОСОБА_13 зазначив, що відмітка у журналі про те, що ОСОБА_1 подзвонив до відділку та попередив про те, що вчасно не зможе повернути службовий автомобіль до відділку не ставиться, поряд із тим, ОСОБА_13 передзвонив до керівництва, а саме до начальника СКП Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області підполковнику поліції ОСОБА_5  та повідомив його про вказані обставини. Рапорт про відсутність автомобіля в поза робочий час ним не складався. 
Також, у судовому засіданні суду першої інстанції 23 липня 2020 року свідок ОСОБА_4 зазначив, що працював разом із ОСОБА_1 в Люботинському відділенні поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області. В кінці січня вони знаходились на роботі, ближче к кінцю робочого дня надійшло повідомлення про імовірне розповсюдження наркотичних "закладок" на  території Люботина. Разом із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вони відпрацьовували вказівку від керівництва - заступника начальник СКП Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області підполковнику поліції ОСОБА_5 ,  яка надійшла у усній формі та відпрацьовували дану інформацію. Старшим за усною вказівкою керівництва був ОСОБА_1 . Після 18:00 години ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_1 , що за сімейними обставинами йому необхідно покинути місце відпрацювання. На що, ОСОБА_1 сказав, що спочатку треба довести до відома начальника СКП Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області підполковника поліції Вегери С.В. ОСОБА_1 , за присутності ОСОБА_4 , зателефонував ОСОБА_5 та повідомив останньому, що за сімейними обставинами ОСОБА_4 необхідно покинути місце відпрацювання. Крім того, запитав у ОСОБА_14 скільки часу оперуповноваженим необхідно залишатись на відпрацюванні. На що ОСОБА_5 сказав, що ОСОБА_4 може залишити місце відпрацювання, а йому на зміну приїде ОСОБА_15 , також сказав щоб оперуповноважені ще близько години були на відпрацюванні, а потім, дивлячись на обстановку самостійно приймали відповідне рішення. Вказану розмову ОСОБА_1 з ОСОБА_5 ОСОБА_4 добре чув та чув усі відповіді ОСОБА_5 на питання ОСОБА_1 через гучний динамік мобільного пристрою ОСОБА_1 .  
Також, у судовому засіданні 23 липня 2020 року свідок ОСОБА_2 зазначив, що працював разом із ОСОБА_1 в Люботинському відділенні поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області. В січні 2020 року йому подзвонив ОСОБА_5 і сказав, щоб вони з ОСОБА_4 їхали за викликом на завдання по відпрацюванню інформації щодо затримки людини, що розкладає "наркотичні закладки". Прибувши за вказаним місцем, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 отримали вказівку від ОСОБА_5 на те, щоб вони йшли у автомобіль, що знаходиться біля лавки, під якою і знаходяться "закладки", та чекали на людину, яка за ними прийде. Після чого, ОСОБА_5 поїхав, а старшим залишив ОСОБА_1 та зазначив, що всі накази і рішення приймає він. Після 18:00 години за сімейними обставинами ОСОБА_4 поїхав, а його змінив ОСОБА_15 ОСОБА_2 зазначив, що була зима, погані погодні умови, вони замерзли, тим більше автомобіль знаходився біля самої лавки, із автомобіля їх було добре видно, а тому була мала вірогідність того, що хтось прийде і буде шукати наркотичні речовини. Місце відпрацювання вони покинули всі разом. Зазначив, що вказівки оперуповноваженим даються в усній формі. 
У судовому засіданні 23 липня 2020 року свідок ОСОБА_15 зазначив, що він заступив на чергування в складі слідчо-оперативної групи Люботинському відділенні поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області. Ввечері ОСОБА_1 подзвонив до нього та повідомив, що вони відпрацьовують інформацію щодо можливого виявлення осіб, які здійснюють так звані "закладки" наркотичних речовин. Зазначив, що по дорозі він побачив службовий автомобіль ОСОБА_1 . Проїхав до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та сидів з ними у автомобілі та спостерігали за вулицею. Надалі ОСОБА_1 сказав, щоб ОСОБА_15 йшов до автомобіля, у якому знаходиться ОСОБА_2 та надалі вів спостереження за вулицею разом із ним. Надалі ОСОБА_1 як старший групи надав всім розпорядження щодо завершення вказаного відпрацювання. Місце відпрацювання вони покинули всі разом на його службовому автомобілі. Потім, ОСОБА_15 висадив біля службового автомобіля ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і поїхав у відділок. 
Також, у судовому засіданні 23 липня 2020 року свідок ОСОБА_3 зазначив, що працював разом із ОСОБА_1 в Люботинському відділенні поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області. 31 січня 2020 року отримав узний наказ від ОСОБА_1 відповідно до якої згідно до усної вказівки ОСОБА_5 оперуповноважені Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 направлені по відпрацюванню інформації щодо виявлення осіб, що розкладають "наркотичні закладки". Після 18:00 години за сімейними обставинами ОСОБА_4 за погодженням ОСОБА_5 поїхав, а його змінив ОСОБА_11 . Під час вказаної розмови ОСОБА_1 з ОСОБА_5 останній сказав, що оперуповноважені мають ще близько години побути на місці відпрацювання та далі можуть покинути вказане місце. Потім, близько 20:00 години ОСОБА_1 зателефонував ОСОБА_5 та повідомив про погані погодні умови та про можливе подальше відпрацювання вказаної інформації зранку. Надалі ОСОБА_1 як старший групи надав всім розпорядження щодо завершення вказаного відпрацювання. Місце відпрацювання вони покинули всі разом на службовому автомобілі, який був закріплений за ОСОБА_15 . Потім, ОСОБА_15 висадив біля службового автомобіля, що закріплений за ОСОБА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Далі, ОСОБА_1 подзвонив до оперативного чергового чергової частини ОСОБА_13 та повідомив про необхідність відпрацювання оперативної інформації у смт Пісочин на службовому автотранспорті. Також зазначив, що в даному випадку розпорядження та накази керівництва давались в усній формі. 
Згідно письмових пояснень ОСОБА_5 , які були надані ним в ході проведення службового розслідування, 31.01.2020 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були задіяні для перевірки оперативної інформації з приводу "закладок" в м. Люботин. Їм поставлено завдання стежити за дитячим майданчиком, де можуть бути "закладки". Близько 23:00 год ОСОБА_5 стало відомо про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було затримано слідчими ДБР. Що вони робили у смт Пісочин йому не відомо.
Колегія суддів не бере до уваги доводи апелянта про те, що пояснення згаданих осіб надані під час службового розслідування та у судовому засіданні є різними, оскільки останні під час надання свідчень в якості свідка у судовому засіданні попереджались про кримінальну відповідальність та приводились до присяги.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що всі накази 31.01.2020 ОСОБА_1 отримував у усній формі, доказів спростування вказаного відповідачем до суду не надано. 
Крім того, відповідач зазначив, що ОСОБА_1 порушив службову дисципліну, що виразилась в порушенні п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", п. 1 ч. 3 ст. 1, п. 4 ч. 3 ст. 1 та п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Поряд із тим, у висновку службового розслідування, який став підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, відповідачем чітко не вказано у чому саме полягають порушення позивачем Дисциплінарного статуту та Закону України "Про Національну поліцію" і які саме дії або бездіяльність вчинив ОСОБА_1 , які тягнуть за собою порушення норм чинного законодавства і стали підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності. 
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що доказів того, що ОСОБА_1 порушив норми чинного законодавства, Присягу поліцейського, не виконав наказ керівництва,  вчинив дії, які підривають авторитет Національної поліції України або вчинив дії, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки відповідачем до суду не надано. 
Щодо доводів апелянта про те, що позивач самовільно здійснив виїзд на службовому автомобілі "Деу Сенс" до м. Харкова, а потім до смт Пісочин Харківського району Харківської області, використавши його у власних цілях, не пов`язаних із службовою діяльністю органів поліції, а саме використавши свої службові повноваження з метою одержання неправомірної вигоди, колегія суддів зазначає наступне. 
Судом встановлено, що відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 07.02.2019 № 221, службовий автомобіль "Деу Сенс", номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні), закріплено за ОСОБА_1 .
Згідно з журналом виїзду та повернення службового автотранспорту Люботинського відділення поліції 31.01.2020 о 08.00 виїзд на вказаному службовому автомобілі здійснив ОСОБА_1 . 
Останній протягом робочого дня керував службовим автомобілем та після 17.00 за наказом т.в.о. начальника СКП Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_5 перебував разом зі старшим оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_3 у м. Люботин Харківської області з метою відпрацювання інформації за повідомленням ОСОБА_16  щодо ймовірних фактів розкладання наркотичної речовини невідомими особами.
Так, ОСОБА_1 працював на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області.
Оперуповноважений - це посадова особа органу який має у своєму складі оперативний підрозділ, яка уповноважена на провадження оперативно-розшукових заходів у рамках оперативно-розшукової діяльності. 
Згідно із Законом України "Про оперативну та розшукову діяльність" завданням оперативно-розшукової діяльності є пошук і фіксація фактичних даних про протиправні діяння окремих осіб та груп, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, розвідувально-підривну діяльність спеціальних служб іноземних держав та організацій з метою припинення правопорушень та в інтересах кримінального судочинства, а також отримання інформації в інтересах безпеки громадян, суспільства і держави.
Оперативно-розшукова діяльність - це система гласних і негласних пошукових, розвідувальних та контррозвідувальних заходів, що здійснюються із застосуванням оперативних та оперативно-технічних засобів.
Згідно із пунктом 1 статті 7 Закону України "Про оперативну та розшукову діяльність" підрозділи, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, зобов`язані у межах своїх повноважень відповідно до законів, що становлять правову основу оперативно-розшукової діяльності, вживати необхідних оперативно-розшукових заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення кримінальних правопорушень та викриття причин і умов, які сприяють вчиненню кримінальних правопорушень, здійснювати профілактику правопорушень.
Так, у судовому засіданні суду першої інстанції позивач та свідок ОСОБА_3 зазначили, що службовий автомобіль "Деу Сенс" ними був використаний у службових цілях для відпрацювання оперативної інформації у смт Пісочин, яка безпосередньо пов`язана із відпрацюванням інформації щодо можливого виявлення осіб, які здійснюють розповсюдження так звані "закладок". 
Також, допитаний у судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_13 підтвердив факт того, що ОСОБА_1 подзвонив до чергової частини та повідомив, що він знаходиться в Люботині на відпрацювання інформації щодо можливого виявлення осіб, які здійснюють так звані "закладки" наркотичних речовин та те, що він затримується на завданні, а тому, можливості повернути вчасно до Люботинськогоу відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області службовий автомобіль не має. ОСОБА_13 зазначив, що відмітка у журналі про те, що ОСОБА_1 подзвонив до відділку та попередив про те, що вчасно не зможе повернути службовий автомобіль до відділку не ставиться, поряд із тим, ОСОБА_13 передзвонив до керівництва, а саме до начальника СКП Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області підполковнику поліції ОСОБА_5 та повідомив його про вказані обставини та пересвідчився чи дійсно ОСОБА_1 знаходився на завданні. 
Колегія суддів критично оцінює доводи апелянта на те, що суд не повинен враховувати показання ОСОБА_13 , оскільки ним пояснення щодо подій, які відбулись 31.01.2020 під час проведення службового розслідування не надавались, та зазначає, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Так, відповідно до Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України службове розслідування має встановити наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Тобто, завданням службового розслідування є повне, всебічне та об`єктивне дослідження всіх фактів та обставин, які можуть бути підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. 
Враховуючи, що позивача притягнуто до відповідальності в тому числі і за використання службового автомобіля для виконання функцій, не пов`язаних із службовою діяльністю органів поліції, у власних цілях, а саме отримання неправомірної вигоди, відповідач при проведенні службового розслідування повинен був взяти пояснення у ОСОБА_13 як у відповідальної особи та дослідити відповідний журнал для повного, об`єктивного з`ясування всіх обставин та підстав для проведення службового розслідування. 
Також, колегія суддів вважає необґрунтованим посилання апелянта на наявність підозри у вчиненні позивачем кримінального правопорушення, оскільки повідомлення про підозру та обрання запобіжного заходу в кримінальному провадженні № 42020220000000068 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України не вказують на факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку.
З урахуванням правових позицій Верховного Суду, висловлених у справі №802/925/17-а, №826/17433/16 колегія суддів звертає увагу на те, що один і той самий проступок може бути підставою для різних видів юридичної відповідальності, однією з яких є дисциплінарна. Відтак, правове регулювання вчинення адміністративного правопорушення може бути підставою для службового розслідування, при цьому застосування заходів дисциплінарного впливу не ставиться у залежність від того, чи притягнена особа, зокрема, до адміністративної (кримінальної) відповідальності.
Водночас, для притягнення до дисциплінарної відповідальності необхідно з`ясувати обставини скоєного, його причини та наслідки, а також вину особи. Усі ці питання з`ясовуються в ході проведення службового розслідування.
За фактом вчинення дисциплінарного проступку, обставини якого встановлено та доведено в рамках службового розслідування, може бути реалізовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни, яке є окремою підставою для звільнення, і така підстава не пов`язана із порушенням кримінальної справи та набранням чинності вироком суду.
Наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежне виконання поліцейським службових обов`язків, що узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими у постанові від 29 жовтня 2018 року у справі №826/17433/16.
Крім того, Верховний Суд у справі №816/1218/16 зазначив: з аналізу норм чинного законодавства, яке регулює особливості проходження служби в органах поліції вбачається, що однією з підстав для звільнення зі служби в поліції є дисциплінарне стягнення, у вигляді звільнення за невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни (пункт 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII). Іншою підставою звільнення є набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення (пункт 10 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII). Акцентуючи увагу на тому, що Закон № 580-VIII виокремлює зазначені підстави для звільнення зі служби в поліції, Верховний Суд має на меті звернути увагу на те, що вчинення особою-поліцейським діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного. Притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, на підставі судового рішення, що набрало законної сили, є підставами для звільнення зі служби в поліції. Проте це інші підстави і їх не слід ототожнювати із підставами для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності (постанова Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №816/1218/16).
З урахуванням правової позиції, викладеній у постанови колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 11.03.2014 у справі №21-13а14, суд при розгляді кожної справи про застосовування дисциплінарних стягнень повинен враховувати фактичні обставини, що мали місце і передували звільненню особи. За наявності підстав для звільнення в порядку дисциплінарного стягнення та з урахуванням інших даних про особу така особа може бути звільнена.
Водночас, обставини та факти вчинення дисциплінарного проступку мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Підсумовуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність оскаржуваних наказів у зв`язку з недоведеністю факту порушення позивачем службової дисципліни, що виразилось у невиконанні наказу керівника та використанні службового автомобіля для виконання функцій, не пов`язаних із службовою діяльністю органів поліції.
Враховуючи те, що відповідачем не доведено суду правомірності застосування до позивача крайнього виду дисциплінарного стягнення, чим порушено принцип обґрунтованості, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 20.02.2020 № 143 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області" в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.
Як наслідок, підлягає скасуванню і наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 31.03.2020 № 68 о/с в частині звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області, з 31.03.2020 за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, а порушене право позивача підлягає захисту шляхом поновлення його на посаді з 01.04.2020.
Згідно частини 1 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, одночасно приймаючи рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Обчислення середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження проводиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.
Відповідно до абзацу 3 пункту 2 даного Порядку в усіх інших випадках збереження середньої заробітної плати (в т.ч. у випадку вимушеного прогулу) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
З довідки про доходи №569, наданої Головним управлінням Національної поліції в Харківській області вбачається, що середньоденний заробіток позивача, виходячи з виплат за два останні календарні місяці, що передують місяцю звільнення позивача, становив 369,20 грн. Враховуючи тривалість вимушеного прогулу позивача до дня постановлення рішення у справі, яка становить 77 календарних днів, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 28428,40 грн, які належить стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області.
При цьому, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не містять заперечень проти висновків суду першої інстанції щодо стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
З урахуванням викладених обставин справи колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.
Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.
Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.  
Керуючись ст. ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2020 року по справі № 520/4708/2020 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.О. Бегунц	
Судді	(підпис)  (підпис) 	С.С. Рєзнікова    Л.В. Мельнікова   	
Повний текст постанови складено  12.02.2021 року