Ухвала
16 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 723/4146/19
провадження № 61-1481ск21 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Русинчука М. М. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 04 вересня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 30 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними,
ВСТАНОВИВ:
25 січня 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 04 вересня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 30 грудня 2020 року у вказаній справіу вказаній справі, яка за своїм змістом не відповідає вимогам статей 389, 392 ЦПК України.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.
Укасаційній скарзі  ОСОБА_1 зазначає підставу касаційного оскарження передбаченуу пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України, що апеляційний суд                      в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного зокрема                   у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 61-13652св18, від 03 травня 2018 року у справі № 61-745св17 та провадженні № 61-4417цс17.
Таке обґрунтування не можна визнати належним, оскільки ці номери судових рішень не містять унікальний номер справи і дату прийняття постанови. Тому особі, яка подала касаційну скаргу необхідно уточнити вимоги касаційної скарги, де зазначити унікальний номер справи і дату прийняття постанови Верховним Судом.
Оскільки касаційна скарга за своїм змістом не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, її належить залишити без руху з наданням особі, яка подала скаргу, строку для виправлення зазначених недоліків (подання касаційної скарги, яка має відповідати вимогам наведеної норми процесуального права).
Керуючись статтями 185, 392, 390, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 04 вересня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 30 грудня 2020 року залишити без руху.
Надати  ОСОБА_1 строк для усунення зазначеного недоліку касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                             М. М. Русинчук