Номер провадження: 22-ц/813/3185/21 
Номер справи місцевого суду: 496/4332/18
Головуючий у першій інстанції Галич О. П.
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді Комлевої О.С.,
суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.,
з участю секретаря Воронової Є.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 23 жовтня 2019 року, ухваленого під головування судді Галич О.П., повний текст рішення складено 04 листопада 2019 рокупо цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка також діє в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , треті особи: Біляївська районна державна нотаріальна контора Одеської області, орган опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації про визначення частки майна, що належала померлій на праві спільної сумісної власності та визнання права власності за спадкоємцями на частки спадкового майна, -
в с т а н о в и в:
У жовтні 2018 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 про визначення частки майна, що належала померлій на праві спільної сумісної власності та визнання права власності за спадкоємцями на 1/10 частки спадкового майна за кожним з позивачів, зазначаючи в якості третіх осіб Біляївську районну державну нотаріальну контору Одеської області, Орган опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації Одеської області.
В обґрунтуванні позову, позивачі зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 . Позивачі - ОСОБА_6 та ОСОБА_4 є батьками померлої, а ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 є дітьми померлої. 
Протягом шестимісячного строку, позивачі звернулись до Біляївської районної державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини.
27.07.2018 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про спадкування, одночасно державним нотаріусом було роз`яснено право звернутися до Біляївського районного суду Одеської області з питанням підтвердження права власності на 1/2 частку в спільному майні подружжя, набутого в період зареєстрованого шлюбу ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та її чоловіка, відповідача.
Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 23 жовтня 2019 року позов задоволено частково. Визначено, що частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 у праві спільної сумісної власністю на будинок та земельну ділянку кадастровий номер: 512108300:02:001:0189, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , встановила 1/2 (одну другу) частку. Визнано за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 право власності в порядку спадкування за законом по 1/10 частини будинку та земельної ділянки кадастровий номер: 512108300:02:001:0189, що розташованих за адресою: АДРЕСА_1 . В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про стягнення судових витрат.
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якої просить рішення суду в розмірі часток спадкового майна спадкоємцям змінити з 1/10 до 1/12, зменшити стягнення судових витрат, з урахуванням пропорційності задоволених вимог.
В обґрунтуванні апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що також є спадкоємцем першої черги після смерті своєї дружини ОСОБА_7 , на день смерті постійно проживав та був зареєстрованим разом з дружиною, до нотаріуса про відмову від спадщини не звертався, а тому вважає, що суд без урахування його частки у спадщини розподілив майно, позбавивши його 1/12 частини спадщини. 
В іншій частині рішення суду не оскаржується.
Сторони про розгляд справи на 17 лютого 2021 року були сповіщені належним чином (а.с. 232-242).
Від ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представника Біляївської районної державної адміністрації Одеської області на адресу суду надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 243-249 т. 1, 1-4 т. 2).
Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (22 лютого 2021 року).
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.
Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Рішення суду зазначеним вимогам не відповідає в повній мірі з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги та визнаючи за кожним позивачем по 1/10 частині, як спадкоємцями 1 черги після смерті ОСОБА_7 , суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 жодних дій для прийняття спадщини не здійснив.
Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).
Відповідно до свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_1 , актовий запис № 16, ОСОБА_1 та ОСОБА_10 перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.05.1995 року (а.с. 14).
Під час перебування сторін у шлюбі, у них народились діти: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (а.с. 11-13).
Відповідно до свідоцтва про зміну імені, серії НОМЕР_5 , актовий запис № 21, позивач – ОСОБА_12 змінив прізвище на « ОСОБА_13 » (а.с. 33).
Позивач ОСОБА_3 уклавши шлюб з ОСОБА_14 змінила дівоче прізвище з « ОСОБА_15 » на « ОСОБА_16 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, реєстровий № Е 147/2015 (а.с. 32).
Відповідно до договору купівлі-продажу від 30.05.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області – Зезик В.А., зареєстрованого в реєстрі № 2-1449, відповідач купив житловий будинок без надвірних споруд під АДРЕСА_1 та складається з одного житлового кам`яного будинку, зазначеного на плані «А», житловою площею 36,80 кв.м. та басейн, розташованих на земельній ділянці площею 0,25 гектарів, що належить Кагарлицькій сільській Раді Біляївського району Одеської області (державний акт на право приватної власності на землю не видався). Вказаний житловий будинок був зареєстрований 30.05.2006 року, номер запису: 799 в книзі: 6-пр-200, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.05.2006 року та власником якого є ОСОБА_1 (а.с. 15, 16).
На підставі рішення Кагарлицької сільської ради Біляївського району Одеської області від 28.03.2008 року № 152-V, відповідачу було надано земельну ділянку площею 0,0813 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки – 5121083000:02:001:0189, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ИИ № 850011 (а.с. 17).
З досліджених документів, а саме договору купівлі-продажу від 30.05.2006 року та державного акту серії ИИ № 850011 вбачається, що вказаний житловий будинок та надана земельна ділянка були придбані в період шлюбу відповідача та ОСОБА_7 .
Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Статтею 1258 ЦК України, передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Згідно зі ст. 1261 ЦК України,  у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
У частинах 1,3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Судом встановлено, та сторонами не оскаржується, що до спадкоємців першої черги, після смерті померлої ОСОБА_7 належать – діти - ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , чоловік ОСОБА_1 та батьки - ОСОБА_4 , ОСОБА_6 .
ОСОБА_7 була зареєстрована та проживала за адресою:  АДРЕСА_1 , разом з нею були зареєстровані та проживали на день її смерті за цією адресою: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 – чоловік, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 – дочка, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 – син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 – дочка, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 – мати, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 – батько, що підтверджується довідкою Кагарлицької сільської ради Біляївського району Одеської області № 378 від 01.08.2018 року (а.с. 20).
Згідно витребуваної судом спадкової справи № 486/2013, яка була заведена після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ніхто зі спадкоємців, протягом встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив про відмову від спадщини (а.с. 114-138).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України,  до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Судом встановлено, та сторонами не оскаржується, що померлій ОСОБА_7 належала 1/2 частка житлового будинку без надвірних споруд під АДРЕСА_1 та 1/2 земельної ділянки площею 0,0813 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
З урахуванням наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що спадкоємці ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , вважаються такими, що прийняли спадщину, у відповідності до ст. 1268 ЦК України, та успадковують кожний у рівних частках, майно, яке належало ОСОБА_7 .
З урахуванням того, що ОСОБА_7  належало 1/2 частка житлового будинку без надвірних споруд під АДРЕСА_1 та 1/2 земельної ділянки площею 0,0813 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на яке відкривається спадщина, всі 6 спадкоємців першої черги у рівних частках мають право на отримання частки у майні, а саме по 1/12 частки.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про скасування судового рішення суду першої інстанції в частині визначення часток, з огляду на порушення норм матеріального права, та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Судом першої інстанції з відповідача на користь кожного позивача було стягнуто по 704 грн., а також на користь ОСОБА_4 1500 грн., понесені при проведенні незалежної оцінки.
З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, колегія суддів прийшла висновку про те, що також підлягає зменшенню понесені та документально підтверджені судові витрати, які стягнуто судом, а саме замість стягнутих 704 грн. 80 коп., які поніс кожний позивач, на їх користь підлягає стягненню 704,8 - (704,8:10х2) = 563,20 грн., а також на користь ОСОБА_4 1500 - (1500:10х2) = 1200 грн.
За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 1057,20 грн., в зв`язку з чим з позивачів  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_6  на користь  ОСОБА_1  підлягає стягненню витрати, понесені за подання апеляційної скарги у розмірі 264,30 грн. (1057,20:4).
Керуючись ст.ст.368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 23 жовтня 2019 року в частині визнання права власності за спадкоємцями на частки спадкового майна – скасувати.
Прийняти постанову.
Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на 1/12 частину будинку та земельної ділянки кадастровий номер: 512108300:02:001:0189, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/12 частину будинку та земельної ділянки кадастровий номер: 512108300:02:001:0189, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом на 1/12 частину будинку та земельної ділянки кадастровий номер: 512108300:02:001:0189, що розташовані за адресою: 
АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 право власності в порядку спадкування за законом на 1/12 частину будинку та земельної ділянки кадастровий номер: 512108300:02:001:0189, що розташовані за адресою: 
АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом на 1/12 частину будинку та земельної ділянки кадастровий номер: 512108300:02:001:0189, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 563,20 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_3 судові витрати у сумі 563,20 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_4 судові витрати у сумі 1763,20 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_6 судові витрати у сумі 563,20 грн.
В іншій частині позову про визнання права власності за спадкоємцями на частки спадкового майна – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені за подання апеляційної скарги у розмірі 264 гривні 30 копійок з кожного.
Рішення суду в частині визначення частки майна, що належала померлій на праві спільної сумісної власності судом апеляційної інстанції не переглядалось.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 22 лютого 2021 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Т.В. Цюра