УХВАЛА

22 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 802/45/16-а
адміністративне провадження № К/9901/8983/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Губської О.А.,
суддів: Білак М.В., Калашнікової О.В.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 січня 2020 року та постанову Сьомого      апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року у справі №802/45/16-а за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа- Державна казначейська служба України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просила:
- визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо розгляду заяви від 08.12.2015;
- зобов`язати посадових осіб відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України розглянути заяву від 08.12.2015 та надати відповідь, прийняти виконавчий лист №802/1442/15-а від 07.11.2015 до виконання, винести постанову про відкриття виконавчого провадження та у межах строків, визначених   статтею 30 Закону України «Про виконавче провадження», здійснити всі можливі заходи для повного виконання зазначеного судового рішення і направити копію постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня;
- стягнути з Державного казначейства України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь позивача моральну шкоду у розмірі 2   000 грн.
Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 04.03.2016, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19.05.2016, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 09.12.2019 постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 04.03.2016 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19.05.2016 скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до Вінницького окружного адміністративного суду.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17.01.2020 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що полягає у несвоєчасній реєстрації та передачі державному виконавцю заяви ОСОБА_1 від 08.12.2015 про прийняття виконавчого листа №802/1442/15-а від 07.11.2015. Визнано протиправною бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що полягає у несвоєчасному повідомленні та направленні постанови про відмову у відкритті провадження, прийнятої за наслідком розгляду заяви ОСОБА_1 від 08.12.2015 про прийняття виконавчого листа №802/1442/15-а від 07.11.2015. У позові про відшкодування моральної шкоди відмовлено.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а   рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 січня 2020 року - без змін.
На вказані рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, в частині відмови у задоволенні позовної вимоги, позивачем подано касаційну скаргу, яка надійшла до суду касаційної інстанції 15 березня 2021 року.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд виходить з такого. 
Пункт 8 частини другої   статті 129 Конституції України   серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою   статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України   (далі -   КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас, відповідно до частини третьої   статті 333 КАС України   суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями   280,   281,   287,   288   цього   Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
У свою чергу,   стаття 287 КАС України   регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
Предметом розгляду даної справи стосується неправомірної бездіяльності посадових осіб відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо розгляду заяви від 08.12.2015; зобов`язання посадових осіб відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України розглянути заяву від 08.12.2015 та надати відповідь, прийняти виконавчий лист №802/1442/15-а від 07.11.2015 до виконання, винести постанову про відкриття виконавчого провадження та у межах строків, визначених   статтею 30 Закону України «Про виконавче провадження», здійснити всі можливі заходи для повного виконання зазначеного судового рішення і направити копію постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня; стягнення з Державного казначейства України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь позивача моральну шкоду у розмірі 2   000 грн.
За такого правового врегулювання та обставин справи оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
Проаналізувавши встановлені судами обставини справи, предмет спору та обраний відповідачем спосіб захисту його прав, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про те, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду цієї касаційної скарги не матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики у цій категорії адміністративних справ.
Крім того, колегія суддів вважає посилання скаржника в касаційній скарзі на висновки, викладені в постановах Верховного Суду, безпідставними, оскільки правовідносини у справах, зазначених скаржником, не є подібними до правовідносин у справі №802/45/16-а.
На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Відповідно до пункту 1 частини першої   статті 333 КАС України   суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Аналіз правових норм та обставин справи доводить про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
На підставі викладеного, керуючись статтею   287, частиною третьою статті   333 КАС України, Суд
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 січня 2020 року та постанову Сьомого      апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року у справі №802/45/16-а за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа- Державна казначейська служба України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не  може бути оскаржена.

Суддя-доповідач 	О. А. Губська	
Судді           	М. В. Білак	
 	О.В. Калашнікова