УХВАЛА

27 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 520/2495/2020
адміністративне провадження № К/9901/1217/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Кашпур О.В.  перевірив касаційну скаргу прокуратури Харківської області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури харківської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до прокуратури Харківської області, в якому просив:
визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Харківської області №2217к від 23 жовтня 2014 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника прокурора Жовтневого району міста Харкова;
поновити ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора Жовтневого району міста Харкова.
Рішенням  Харківського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року, позов задоволено. Скасовано наказ прокуратури Харківської області №2217к від 23 жовтня 2014 року про звільнення заступника прокурора Жовтневого району міста Харкова старшого радника юстиції ОСОБА_1 із займаної посади. Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора Жовтневого району міста Харкова. Рішення в частині поновлення позивача на посаді заступника прокурора Жовтневого району міста Харкова звернуто до негайного виконання.
04 січня 2021 року відповідач засобами поштового зв`язку  звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року. Скаржник, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і порушення ними норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
З 08 лютого 2020 року набрав чинності  Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким унесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.
Так, відповідно до частини першої  статті 328 КАС України  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої  статті 328 КАС України  підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою  статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Отже, системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. 
У касаційній скарзі відповідач не зазначає жодної із підстав касаційного оскарження, що передбачені частиною четвертої статті 328 КАС України.
Верховний Суд не бере до уваги доводи касаційної скарги про те, що оскільки справу розглянуто судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, суд помилково відніс її до справ незначної складності, оскільки законодавець обмежив право суду обирати такий вид розгляду справи, вимогами статті 257 КАС України.
Це означає, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження не свідчить про її незначну складність,  і не може бути підставою для відкриття касаційного провадження у даному випадку.
Отже, враховуючи те, що скаржником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої  статті 332 КАС України.
Керуючись статтею  248, пунктом 4 частини п`ятої статті  332 КАС України,
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу прокуратури Харківської області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури харківської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                                                                                                              О.В. Кашпур