ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1827/21 Справа № 181/1229/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Юр`єв О. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

                                        ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року                Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
Головуючого – Куценко Т.Р. 
суддів: Демченко Е.Л., Макаров М.О. 
за участю секретаря – Синенка Є.А. 
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу 
за апеляційною скаргою 
                        заступника прокурора Дніпропетровської області, 
на рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Межівської селищної об`єднаної територіальної громади Межівського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

                                       ВСТАНОВИЛА: 
       У вересні 2019 року ОСОБА_3 та  ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Межівської селищної об`єднаної територіальної громади Межівського району Дніпропетровської області та після уточнення позовних вимог просили визнати за ними в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) КСП "13-річчя Жовтня" Межівського району Дніпропетровської області розміром 5,90 умовних кадастрових гектарів, по 1/2 частки за кожним /а.с. 4-5, 27-28/.
       В обгрунтування своїх вимог посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати ОСОБА_4 , позивачі успадкували у рівних долях по 1/2 частки житлового будинку та отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок розташований в селі Новоолександрівка Межівського району Дніпропетровської області. 
       Також позивачі зазначають, що їх матері належало право на земельну частку (пай), але сертифікат на право на земельну частку (пай) мати не отримала у зв`язку зі смертю.
       Державним нотаріусом відмовлено їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину на земельну частку (пай) через відсутність правоустановчого документу, а саме Сертифікату на право на земельну частку.
       Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі . Вирішено питання щодо судових витрат /а.с. 86-89/.
       Апеляційну скаргу подано заступником прокурора Дніпропетровської області, який просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права /а.с. 99-112/.
       Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду скасувати, з наступних підстав. 
       Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с. 13/.
       За своє життя, а саме 12 січня 1990 року уклала заповіт, яким усе своє майно заповіла своїм дітям у рівних частках ОСОБА_2 та ОСОБА_5 /а.с.60/.
       26 вересня 1992 року ОСОБА_5 уклала шлюб та прийняла прізвище чоловіка - ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу /а.с. 9/.
       Після смерті матері, спадкоємці звернулися до нотаріальної контори та 12 лютого 1997 року отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке складається з житлового будинку розташованого у селі Новоолександрівка Межівського району Дніпропетровської області, що знаходиться на земельній ділянці закріпленій за Райпільською сільською Радою народних депутатів /а.с. 14/.
       Позивачі посилаються на те, що окрім житлового будинку до складу спадщини входить майнове право - право на земельну частку (пай) КСП "13-річчя Жовтня" Межівського району Дніпропетровської області, що належало ОСОБА_4 на день її смерті в результаті розпаювання КСП "13-річчя Жовтня".
       Також позивачі посилаються на рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 02.07.2019 року яким встановлено факт включення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до списку громадян членів КСП, який додається до Державного акту на право колективної власності на землю виданого КСП "13-річчя Жовтня", що знаходиться на території Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області під порядковим номером 570 /а.с. 10-12, 16-17/.
       Постановою № 840 від 06 серпня 2019 року державним нотаріусом Гордієнко І.В. було відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частини земельної частки (пай), на землю, яка перебувала в колективному сільського господарського підприємства через відсутність правоустановчого документу, а саме Сертифікату на право на земельну частку /а.с.18/.
       За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що що позовні вимоги підлягають задоволенню. 
       Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
       Згідно ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. 
       Відповідно до частини першої та другої статті 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
       За змістом статей 22, 23 України (в редакції Кодексу 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. 
       Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) або сертифікат було втрачено.
       При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифікат на право власності земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовую положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного Кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям".
       Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. 
       Таким чином, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. 
       У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідно правил ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. 
       Спадкування є видом універсального правонаступництва, яке характеризується тим, що цивільні права та обов`язки переходять від спадкодавця до спадкоємців як єдине ціле в повному обсязі, одноразовим актом, в один і той самий момент смерті спадкодавця. 
       З матеріалів справи вбачається, що даний спір стосується права позивачів на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП "13-річчя Жовтня", яке розташовано на території Межівської селищної ради.
       Державний акт на право колективної власності на землю видано КСП "13-річчя Жовтня" Райпільською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області, в тому, що вказаному власнику передається у колективну власність 5320,2 гектарів землі в межах згідно з планом відповідно до рішення Райпільської сільської ради народних депутатів від 30 червня 1995 року /а.с. 10-12/.
        ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с. 13/.
       Згідно довідки державного кадастрового реєстратора відділу у Межівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у книзі реєстрації сертифікатів на земельний пай членів КСП "13-річчя Жовтня" Межівського району Дніпропетровської області 1997 року, сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_4 не зареєстрований /а.с. 15/. 
       Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2019 року було встановлено факт включення ОСОБА_4 до списку громадян - членів КСП під порядковим номером 570 /а.с. 16-17/.
       Рішення в апеляційному порядку не оскаржувалося, що підтверджується довідкою Межівської селищної ради від 06.04.2020 року /а.с. 115/.
       Згідно довідки Межівського районної ради Дніпропетровської області інформації щодо членства громадянки ОСОБА_4 в КСП "13-річчя Жовтня" у відділі трудового архіву виконавчого апарату Межівської районної ради немає /а.с. 116/.
       Згідно довідки Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області відсутня інформація в документах КСП "13-річчя Жовтня" про прийняття в члени та членство КСП "13-річчя Жовтня" ОСОБА_4 /а.с. 117/.
       Відповідно до інформаційної довідки КСП "13-річчя Жовтня" припинено 14 грудня 2006 року. 
       Таким чином, матеріали справи не містять жодних посилань на докази членства ОСОБА_4 у КСП "13-річчя Жовтня" на час отримання Державного акту на право колективної власності, а саме 11 жовтня 1995 року, також спадкодавцю позивача не видавався сертифікат на право на земельну частку (пай).
       Системній аналіз положень Розділу ІІ "Право власності" та розділ VІІ "Спадкове право" ЦК УРСР 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
       Враховуючи, що право на земельну частку (пай) не належало ОСОБА_4 на момент відкриття спадщини, зазначене право не входить до складу спадщини і не може бути успадковане. 
       Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
       З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги положення ч. 2 ст. 376 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області - задовольнити.
Рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2019 року — скасувати. 
       У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до Межівської селищної об`єднаної територіальної громади Межівського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - відмовити. 
       Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь прокуратури Дніпропетровської області судові витрати в сумі по 2378 грн.11 коп. з кожного. 
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 

Головуючий:                                                        Т.Р. Куценко 
Судді:                                                                Е.Л. Демченко         
                                                                       М.О. Макаров