ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
       ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року                                                                       м. Херсон

справа № 766/6080/18 
провадження № 22-ц/819/80/21
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого ( судді-доповідача)	Чорної Т.Г.,	
суддів:	Пузанової Л.В.,	
  	Склярської І.В.	
секретар	Павловська Ю.О.	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , від імені якого діє  ОСОБА_2 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді  Ус О.В. від 14 серпня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку та додаткових витрат,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом, зазначаючи про те, що ОСОБА_1 є батьком їх спільної малолітньої дитини ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого за згодою батьків визначено з матір?ю.
На сьогоднішній день шлюбні відносини фактично припинені, спільного господарства сторони не ведуть.
Посилаючись на те, що ОСОБА_1 за своїм віком є працездатною особою, інших дітей та утриманців немає, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на малолітню дитину та непрацездатну дружину до досягнення дитиною трьох років, позивачка з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 17 100 грн., щомісячно починаючи з моменту подачі позову та до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 8 500 грн., з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту подачі позову і до досягнення дитиною шести років та стягнути з відповідача на її користь понесені додаткові витрати на утримання та виховання дитини у розмірі 44 000 грн..
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 14 серпня 2020 року позов задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 грн. щомісячно, із застосуванням щомісячної індексації для перерахунку суми в залежності від офіційного індексу інфляції, починаючи з 10 квітня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. щомісячно, починаючи з 10 квітня 2018 року та до досягнення сином ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В задоволенні решти вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.
В апеляційний скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду змінити в частині розміру стягнутих аліментів на утримання дитини, визначивши їх у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн щомісячно та 1 000 грн на утримання відповідачки до досягнення дитиною трирічного віку.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , посилається на те, що суд першої інстанції при постановлені рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини не врахував, що через карантинні заходи ОСОБА_1 не отримував зарплати взагалі, доказом його мінливого доходу як моряка є наявні відповіді з крюінгової компанії, відповідно до яких, передостанній раз відповідач був працевлаштований до 03 березня 2019 року та до листопада 2019 року був безробітним. Крім того зазначив, що через відсутність коштів був вимушений стати на облік до центу зайнятості, про що свідчить додана копія індивідуального плану працевлаштування безробітного. Також, судом не було надано належної оцінки грошовим коштам від продажу спільного майна – автомобіля. Отже, матеріали справи не містять належних даних щодо розміру реального доходу апелянта, а тому розмір присуджених судом першої інстанції до стягнення аліментів є завищеним.
В письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , від імені якої діє ОСОБА_6 , доводи апелянта не визнала, рішення суду просить залишити без змін, як постановлене з дотриманням вимог процесуального законодавства.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. 
ОСОБА_5 проживає разом з матір`ю – ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 22 червня 2017 року. 
На теперішній час ОСОБА_3 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримує державну допомогу при народженні дитини. 
Ці обставини відповідач визнає та не оспорює.
        Після припинення фактичних шлюбних відносин між сторонами, ОСОБА_1 проживає разом зі своїми батьками, яким надає матеріальну допомогу та допомагає утримувати їх житло.
За своїм віком відповідач є працездатною особою, інших дітей та утриманців не має.
Доказом непостійності працевлаштування апелянта, як моряка, свідчать наявні відповіді крюінгової компанії, відповідно до яких останній був працевлаштований до 03 березня 2019 року. 
На час постановлення судового рішення ОСОБА_1 перебуває на обліку в центрі зайнятості, про що свідчить додана копія індивідуального плану безробітного, що свідчить про відсутність у скаржника можливості сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини у процентному розмірі частки з усіх видів заробітку, оскільки він не має постійної роботи та стабільного заробітку.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. 
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет» установлений у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунок на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року – 1700 грн, з 1 липня – 1777 грн, з 1 грудня – 1853 грн, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року – 1492 грн, з 1 липня – 1559 грн (50%-779,50 грн), з 1 грудня 1626 грн.
Згідно ч.1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.
Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Згідно статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Враховуючи положення статті 180 СК України щодо рівного обов`язку кожного з батьків по забезпеченню дітей необхідним матеріальним утриманням, та визначеного статтею 84 СК України права дружини на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, та зважаючи на те, що позивачка отримує доходи які, як на її утримання, так і та утримання дитини є недостатніми, в той час, як відповідач є працездатною особою, належними та допустимим доказами не довів, що за станом здоров`я він позбавлений можливості надавати допомогу на утримання дитини та дружини, не довів наявність інших істотних обставин, які могли б впливати на виконання ним своїх батьківських обов`язків, а отже і можливості сплачувати аліменти, колегія суддів вважає, що з урахуванням інтересів та потреб саме дитини та передбаченого законодавством права дружини на утримання, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років .
Разом з тим, колегія суддів вважає, що розмір стягнутих судом аліментів є завищеним, оскільки на час постановлення судового рішення погіршився майновий стан відповідача ( відсутність постійної роботи та можливості працевлаштування за міжнародним контрактом у зв`язку з запровадженим карантином та перебуванням на обліку в центі зайнятості), що суд не врахував при винесенні рішення, тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково, рішення суду зміні, шляхом зменшення стягнутої суми аліментів на утримання дитини з 10 000 грн 5 000 грн щомісячно та на утримання дружини з 3 000 грн до 1500 грн. щомісячно.
   Запропонований відповідачем мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину не буде відповідати належному рівню її життя, достатнього для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в оскарженій частині задовольнити частково.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 14 серпня 2020 року в оскарженій частині змінити.
Зменшити розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_3 , на утримання сина ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі з 10 000 грн до 5 000 грн щомісячно, із застосуванням щомісячної індексації, починаючи з 10 квітня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття.
Зменшити розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_3 , на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі з 3000 грн до 1500 грн щомісячно, починаючи з 10 квітня 2018 року та до досягнення сином ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий                                                                                          Т.Г.Чорна

Судді:                                                                                                        Л.В.Пузанова

                                                                                                                      І.В.Склярська 

Повний текст постанови складено 05 лютого 2021 року

Суддя                                                                         Т.Г. Чорна