Ухвала
25 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 161/4861/19
провадження № 61-2269ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І. розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від                   11 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Волинській області про визнання дій щодо відмови в укладенні контракту неправомірними,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом доРегіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Волинській області, у якому просить визнати дії відповідача щодо відмови в укладенні з нею на 2019 рік контракту як з адвокатом, який надає безоплатну правову допомогу на постійній основі, неправомірними, зобов`язати укласти з нею контракт як з адвокатом, який надає безоплатну правову допомогу на постійній основі. 
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Ухвалено визнати дії Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Волинській області щодо відмови адвокату ОСОБА_1 в укладені на 2019 рік контракту як з адвокатом, який надає безоплатну правову допомогу на постійній основі, неправомірними.
Зобов`язано Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги                     у Волинській області укласти з адвокатом ОСОБА_1 контракт як з адвокатом, який надає безоплатну правову допомогу на постійній основі, діючий в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2015 року № 110, та який є додатком 1 до Постанови КМУ від 11 січня 2012 року № 8 (діючої в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19.12.2012 р. №1214).
Постановою Волинського апеляційного суду від 11 січня 2021 року апеляційну скаргу Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Волинській області задоволено, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від                      17 вересня 2020 року скасовано - ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
У лютому 2021 року  ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Волинського апеляційного суду від 11 січня 2021 року, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 вересня 2020 рокузалишити в силі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19  грудня 1997 року).
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про визнання неправомірними дій щодо відмови позивачу в укладенні контракту з нею.
Отже, зазначена справа є справою незначної складності, не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження.
Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ,                        06 грудня 2007 року).
Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.
З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, а також значення справи для сторін і суспільства, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.
Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять. 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє                             у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Таким чином, оскаржене рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга  ОСОБА_1 подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 11 січня 2021 року                         у справі за позовом ОСОБА_1 до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Волинській області про визнання дій щодо відмови в укладенні контракту неправомірними.
Копію ухвали, разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                                       М. М. Русинчук
                                                                                                                                  Н. О. Антоненко
В. І. Крат